Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

У серпні 2024 року представник позивача, адвокат Гончаров Д.Ю. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON] ), про що в книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено актовий запис № 2658 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Наслідком цього стала поспішність вступу в шлюб, внаслідок чого вони не надали необхідної оцінки різноманітності поглядів, інтересів, життєвих пріоритетів, характерів. Поступово почуття та відносини, які їх пов`язували, були втрачені, настало повне відчуження. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям повністю припинені з 05.03.2023. Спільно вони не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач переконана, що сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, бажання відновлювати сімейні відносини та намірів щодо примирення не має. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи у його відсутності, також у даній заяві відповідачем зазначено про визнання позову та він просить його задовольнити. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку. За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 08 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON] ), про що в книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено актовий запис № 2658 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.12.2009. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Відповідач позов визнав про що зазначив у своїй заяві. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved