Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

02.10.2023 року представник [PERSON] адвокат Керита М.В. подала суду вищенаведену заяву, яку обґрунтувала таким. [PERSON] , [INFO] , належить Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК № 030016, виданий 22 листопада 2000 року на підставі рішення Колочавської сільської ради XVI-сесії ХХІІ скликання від 21 жовтня 1997 року.\~ При зверненні до приватного нотаріуса Корбутяк І.В. для оформлення договору дарування земельної ділянки, зазначеній у вказаному вище Державному акті, [PERSON] було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у правоустановлюючому документі Державному акті про право приватної власності на землю ІІІ-ЗК № 030016 від 22 листопада 2000 року, по-батькові власника земельної ділянки зазначено - [PERSON] « [PERSON] », а в паспорті громадянина України зазначено - [PERSON] « [PERSON] ». Вказана описка, допущена при заповненні Державного акту, посадовою особою Колочавської сільської ради та, помилково зазначено по-батькові [PERSON] як « [PERSON] », що в послідуючому було виправлено, про що у самому Державному акті міститься відповідна відмітка завірена підписом посадової особи та скріплена печаткою сільської ради. Проте, не зазначено дати поставлення такого виправлення. Такі розбіжності, унеможливлюють укладення договору дарування чи будь-якого іншого правочину, що стосуватиметься земельної ділянки, право власності на яку посвідчено Державним актом про право приватної власності на землю ІІІ-ЗК № 030016 від 22 листопада 2000р. Таким чином, з метою надання [PERSON] можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК № 030016 виданий 22 листопада 2000 року на підставі рішення Колочавської сільської ради XVI-сесії ХХІІ скликання від 21 жовтня 1997 року належить [PERSON] .\~ Виправлення таких орфографічних помилок до 2013 року було пов`язане з видачею нових державних актів взамін тих, що містять помилки. З 2013 року державні акти не видаються, а, отже, отримати новий правовстановлюючий документ Державний акт, взамін того, в якому міститься помилка, неможливо. Крім того, слід звернути увагу на те, що за весь період видачі державних актів на право власності та на право постійного користування землею Інструкцією по їх заповненню заборонялося робити виправлення або помарки. Враховуючи зазначене, в раніше виданих державних актах на право власності на земельну ділянку чи право постійного користування земельною ділянкою жодних виправлень робити не можна, оскільки вони визнаються зіпсованим. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від: -04.10.2023 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі; -08.11.2023 року зупинено провадження у справі у зв`язку з смертю заявниці [PERSON] до залучення у справі правонаступника; -11.09.2024 року залучено в якості правонаступників померлої [PERSON] як заявників [PERSON] та [PERSON] та відновлено провадження у справі. [PERSON] та його представник на розгляд справи не з`явилися, однак остання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності з позицією підтримки заявлених вимог. [PERSON] на розгляд справи не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі з позицією підтримки заяви. Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. на розгляд справи не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.\~ Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №030016\~ від 22.11.2000 [PERSON] " (" [PERSON] " згідно з виправленням посадової особи Колочавської сільради), яка мешкає в [ADDRESS] , на підставі рішення Колочавської сільської ради XVI сесії ХХІІ скликання від 21.10.1997\~ року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1537 га, яка розташована на території Колочавської сільради, в межах згідно з планом; ця земельна ділянка передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №246. Відповідно до технічної документації на виготовлення державного акта на право приватної власності на землю гр. [PERSON] , жителька [ADDRESS] , вбачається, що : - на титульній сторінці технічної документації по батькові [PERSON] зазначено як « [PERSON] »; - в акті погодження меж земельної ділянки переданої у приватну власність гр. [PERSON] , мешканці [ADDRESS] від 25.09.2000 року по батькові [PERSON] зазначено як « [PERSON] »; - в плані зовнішніх меж по батькові [PERSON] зазначено як « [PERSON] »; - в відомості вирахування площі по батькові [PERSON] зазначено як « [PERSON] »; - в рішенні Колочавської сільради від 21.10.1997 року по батькові [PERSON] зазначено як « [PERSON] .». При цьому згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Міжгірським РВУМВС України в Закарпатській області від 05.08.1997 року, по батькові [PERSON] , [INFO] , є « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 30.10.2023 року складено відповідний актовий запис №84. [PERSON] склала заповіт, який\~ 28.10.2020 року посвідчений приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу Дунаєвим Ю.М. та зареєстрований в реєстрі за №1220/1221, згідно якого, належну їй частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] ; земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування зазначеного вище житлового будинку заповіла в частках, а саме: 5/6 часток [PERSON] , [INFO] , а 1/6 частку - [PERSON] , [INFO] . Все інше майно, де б воно не було і з чого би воно не складалося, заповіла в частках, а саме: 2/3 частки [PERSON] , [INFO] , а 1/3 частку [PERSON] , [INFO] . Згідно з витягом зі Спадкового реєстру №78212710 від 03.09.2024 року заповіт [PERSON] , [INFO] , не змінений та не скасований. Суд бере до уваги, що в технічній документації на виготовлення державного акта на право приватної власності на землю гр. [PERSON] , жительки [ADDRESS] , містяться неточності щодо її по батькові, адже на різних аркушах документації її по батькові зазначено то як « [PERSON] », то як « [PERSON] », при цьому в самому державному акті виправлено описку по батькові [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] », однак посадова особа не зазначила дату такого виправлення, однак суд враховує, що згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Міжгірським РВУМВС України в Закарпатській області від 05.08.1997 року, по батькові [PERSON] , [INFO] , є « [PERSON] ». Згідно з ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до п.8 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Чинне законодавство не містить положень, які передбачають видачу державних актів на право власності на землю чи внесення до них виправлень. З огляду на вищезазначене, заявники в позасудовому порядку позбавлені можливості виправити помилку в написанні по батькові [PERSON] , допущену під час його видачі, а тому їх права підлягають захисту у судовому порядку. Метою встановлення факту належності правовстановлюючого документа померлій [PERSON] необхідне заявникам для реалізації їх спадкових прав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази свідчать про наявність підстав для встановлення факту належності померлій [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме: Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗК № 030016 від 22.11.2000 року.

Outcome: approved