Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

19.03.2024 р. позивач [PERSON] \~звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недісним договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.10.2010 р. виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області вді 14.09.2010 р. №11/25 [PERSON] належав садовий будинок, загальною площею 476,2 кв.м., житловою площею 122,4 кв.м. у смт.Козин Обухівського району Київської області. Згідно з Державним актом на право власності на землю серії ІІІ-КВ №044262, виданим Козинською селищною радою народних депутатів Обухівського району Київської області від 25.12.1997 р. №6, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 11.03.1998 р. №1785, [PERSON] належала земельна ділянка, загальною площею 0,110 га в смт.Козин Обухівського району Київської області. 25.06.2010 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10.06.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В період шлюбу між [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів дарування садового будинку та земельної ділянки від 12.02.2013 р. посвідчених приватним нотаріусом Лазарєвою Л.І. та зареєстрованих в реєстрі за №358 та №560 [PERSON] передав безоплатно [PERSON] вищевказаний садовий будинок та земельну ділянку. Після набуття у власність об`єктів нерухомого майна [PERSON] відповідно до посвідчених договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку від 09.04.2015 р. передала у власність [PERSON] вказану земельну ділянку та садовий будинок. [INFO] [PERSON] помер. 26.07.2023 р. Шостою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №70993796 щодо майна [PERSON] . Спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначила, що укладені 09.04.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] договори купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки за адресою Київська область, Обухівський район, смт.Козин є фіктивними правочинами та такими, що укладалися без наміру створення правових наслідків. [PERSON] в будинку за адресою Київська область Обухівський район смт.Козин ніколи не проживав, не був зареєстрований за даною адресою, не обслуговував будинок, не здавав його в оренду та земельною ділянкою не користувався. З моменту передання, на той час чоловіком [PERSON] , на підставі договорів дарування від 12.02.2013 р. майна, [PERSON] постійно проживала у даному будинку, користувалася земельною ділянкою та продовжувала володіти та користуватися відповідним майном при укладенні 09.04.2015 р. із [PERSON] договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки. З 2013 р. по теперішній час позивач проживаючи та користуючись відповідним майном, сплачувала комунальні платежі, послуги садівника, охорони кооперативу, догляд за басейном та акваріумом. Підставою необхідності укладення між [PERSON] та [PERSON] договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки від 09.04.2015 р., було те, що між [PERSON] та [PERSON] були складні подружні відносини, оскільки рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10.06.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договорів дарування від 12.02.2013 р. недійсними, витребування майна, визнання права власності з метою позбавлення позивачки права власності на подароване майно (справа №372/1859/15-ц). 14.04.2023 р. судом було прийнято відмову [PERSON] від позовних вимог. В 2023 р. після відмови [PERSON] від позовних вимог у справі №372/1859/15-ц, [PERSON] та [PERSON] домовились про укладення договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку. 07.07.2023 з нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кривенчуком С.В. було узгоджено нову дату укладання вказаних договорів купівлі-продажу на 11.07.2023 р. Але нотаріальна дія не відбулася у зв`язку зі смертю [PERSON] . В зв`язку з цим позивачка просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу садового будинку [ADDRESS] , укладений 09.04.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] . посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований у реєстрі за №307. визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 3223155400:03:042:0054, загальною площею 0,110 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт.Козин, садове товариство «Зоря», укладений 09.04.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] . посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований у реєстрі за №308. Судові витрати покласти на відповідачів. 10.05.2024 р. ухвалою судді було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 30.05.2024 р. до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Баховського М.М. надійшла заява в якій зазначено, що [PERSON] (спадкодавець) помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина. Шостою Київською державною нотаріальною конторою 26.07.2023 р. відкрито спадкову справу №283/2023. Спадщину за законом прийняли спадкоємці першої черги: [PERSON] (дружина спадкодавця з 28.08.2018 р.), [PERSON] ( [INFO] син спадкодавця), [PERSON] ( [INFO] донька спадкодавця), [PERSON] ( [INFO] син спадкодавця), [PERSON] ( [INFO] донька спадкодавця від першого шлюбу). Мати спадкодавця [PERSON] 15.08.2023 р. відмовилася від прийняття спадщини на користь своєї доньки [PERSON] (сестри спадкодавця), яка прийняла спадщину. У власності спадкодавця перебували садовий будинок загальною площею 476,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна [ADDRESS] та земельна ділянка реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8270532231, кадастровий номер: 3223155400:03:042:0054. Зазначив, що правовстановлюючим документом на вищевказане нерухоме майно є постанова Київського апеляційного суду в справі №372/3201/17 від 13.11.2019 р. у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Позивач [PERSON] приховує від суду справжні правостосунки між [PERSON] та [PERSON] , які були сторонами договорів купівлі продажу садового будинку та земельної ділянки та сторонами цивільної справи. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутній запис про актуальність договорів від 09.04.2015 р. про недійсність якого заявлено позовні вимоги. До доводів та доказів позивача про фіктивність договору слід поставитися критично, зважаючи на багаторічний судовий спір стосовно спірного нерухомого майна в якому вона будучи учасником провадження наполягала саме на реальності купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Позивач не довів суду той факт, що він не міг дізнатися про порушення права власності у межах строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України. Таким чином наполягаючи на безпідставності позову, представник заявника заявив про застосування строку позовної давності та просив суд постановити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю. 11.06.2024 р. до суду від законного представника неповнолітнього відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому [PERSON] вказала, [PERSON] їй розповідав, що укладені договори мали фіктивний характер, оскільки [PERSON] продовжувала своє проживання та користування садовим будинком та земельною ділянкою, при цьому новим власником майна формально вважався [PERSON] згідно укладених договорів від 09.04.2015 р. За таких обставин [PERSON] визнала позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки. Вказаний відзив на позовну заяву був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колотіловим О.О. 29.05.2024 р. зареєстровано в реєстрі за №222. 11.06.2024 р. до суду від відповідача та законного представника неповнолітніх відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому [PERSON] вказала, їй відомо, що починаю з 2013 р. по теперішній час [PERSON] проживає, у будинку [ADDRESS] , оплачує всі комунальні платежі, охорону, інше. В 2015 р. [PERSON] уклала з її чоловіком угоди, які стосувались її майна, у зв`язку з тим, що у [PERSON] були побоювання, що її чоловік [PERSON] може відібрати у неї нерухоме майно, а саме будинок та земельну ділянку за адресою: Київська область, Обухівський район, смт.Козин. Спірні, в межах справи №372/1501/24, правочини не мали на меті їх реальне виконання, а носили лише формальний характер. Чоловік відповідачки, вона та її діти ніколи не проживали та не користувалися вказаними садовим будинком та земельною ділянкою. Чоловік відповідачки планував повернути [PERSON] набуті об`єкти нерухомого майна, однак не встиг вчинити дані дії через його передчасну смерть. За таких обставин відповідачка яка є законним представником неповнолітніх відповідачів визнає позовні вимоги. Вказаний відзив на позовну заяву був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колотіловим О.О. 29.05.2024 р. зареєстровано в реєстрі за №219. 18.06.2024 р. до суду від представника позивача адвоката Ніколаєнка Д.В. надійшли заперечення на заяву, в яких зазначено, що 30.05.2024 р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Баховським Н.Г. через систему «Електронний суд» подано заяву, в якій він просить постановити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, тому дана заява є запереченнями на позовну заяву, що згідно норм чинного законодавства є відзивом. Ухвалою суду від 10.05.2024 р. був встановлений термін подання відзиву 15 днів. Строк для подачі відзиву відповідачам у справі №372/1501/24 минув 25.05.2024 р. В даній заяві відсутні прохання суду щодо поновлення пропущених строків для подачі відзиву, чи прохання в поновленні такого строку для його подачі. В зв`язку з цим просив заяву від 30.05.2024 р. не брати до уваги при подальшому розгляді справи. 18.07.2024 р. ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 03.10.2024 р. до суду від представника позивача адвоката Михайлової В.В. надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що в матеріалах справи №372/1501/24 наявна позиція [PERSON] , яка полягає в запереченні проти задоволення позовних вимог. В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває справа №372/6288/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітньої: [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на спадкове майно. Серед переліку спадкового майна щодо якого [PERSON] заявляє про визнання за нею права власності значиться: садовий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, кадастровий номер 3223155400:03:042:0054, загальною площею 0,110 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт.Козин. [PERSON] заявляє свої права на спірні об`єкти нерухомого майна, тому між учасниками справи наявний спір, який має розглядатися в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] - адвокат Ніколаєнко Д.В. в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, зазначив, що договора фіктивні. В 2015 р. [PERSON] продала садовий будинок та земельну ділянку [PERSON] , який помер. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду відзиви на позовну заяву в яких визнали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, у заяві заперечували проти позовних вимог, в заяві представник відповідача просив справу розглянути за його відсутності проти позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлені наступні обставини: 25.05.2010 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини « [PERSON] », що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2015 р. (а.с.10) 09.04.2015 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі продажу земельної ділянки кадастровий номер: 3223155400:03:042:0054 загальною площею 0,11 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка б/н цільове призначення (використання) земельної ділянки індивідуальне садівництво, даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстровано в реєстрі за №306. (а.с.13-14) \~ \~ Крім того, 09.04.2015 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі продажу садового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 426,2 кв.м., житловою площею 122,4 кв.м. Будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 3223155400:03:042:0054 загальною площею 0,11 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка б/н цільове призначення (використання) земельної ділянки індивідуальне садівництво. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстровано в реєстрі за №305. (а.с.15-16) 08.07.2023 р. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2023 р. (а.с.24). Згідно довідки Шостої Київської державної нотаріальної контори вих.№1749/02-14 від 05.12.2023 р. 26.07.2023 р. була заведена спадкова справа №283/2023 щодо майна [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який проживав та останнє місце проживання зареєстровано в [ADDRESS] . Спадкоємцями станом на 05.12.2023 р. які подали заяви про прийняття спадщини є : дружина померлого [PERSON] , сестра померлого [PERSON] , на користь якої відмовилась спадкоємець першої черги, мати померлого [PERSON] , малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.11) Згідно копії ухвали Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі №372/1559/15-ц від 14.04.2023 р. судом прийнято відмову [PERSON] від позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Л.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов А.В., [PERSON] про визнання договорів дарування недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання прав власності. (а.с.80-81) Рішенням Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі №372/3201/17 від 21.06.2019 р. було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання прав власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. (а.с.127-129) Постановою Київського апеляційного суду від 13.11.2019 р. рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.06.2019 р. було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнати за [PERSON] право власності на садовий будинок [ADDRESS] . Визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу садового будинку [ADDRESS] , який укладений 27.02.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом КМНО Малим О.С.зареєстрований за №491. Визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер: 3223155400:03:042:0054, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що укладений 27.02.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом КМНО Малим О.С. зареєстрований за №492. Витребувати садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер: 3223155400:03:042:0054, які розташовані за адресою: [ADDRESS] із незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.130-136) Постановою Верховного суду від 05.11.2020 р. постанову Київського апеляційного суду від 13.11.2019 р. залишено без змін (а.с.137-145) В обґрунтування позовних вимог позивач додала до позову копії роздруківки фотографій садового будинку та земельної ділянки, Договору на обслуговування акваріуму від 07.07.2020 р., роздруківки квитанцій про сплату комунальних послуг, Договору №1 на проведення ремонтних робіт в садовому будинку [ADDRESS] від 23.07.2017 р., Договору №2 на проведення ремонтних робіт в садовому будинку [ADDRESS] від 01.05.2021 р., Договору №00621 від 29.03.2023 р., Договору поставки від 20.10.2020 р., товарного чеку, Договору №02/03-2024 будівельного підряду від 02.03.2024 р., акту технічного сервісу від 05.04.2024 р. (а.с.29-79) Оцінюючи дані докази суд приходить до висновку, що вказані докази лише підтверджують, те що позивачка знаходилася на території спірних садового будинку та земельної ділянки, а також те, що вона сплачувала витрати на їх утримання та ремонт. Дані докази надані позивачем не підтверджують фіктивність договорів купівлі-продажу. Суд не приймає визнання позовних\~вимог \~відповідачами [PERSON] та [PERSON] , які також є законними представниками малолітніх відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки визнання позову вказаними відповідачами суперечить закону та порушує права та інтереси відповідача [PERSON] , яка позов не визнала. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у\~статті 203 ЦК України. Підстави недійсності правочину визначені у\~статті 215 ЦК України. За змістом частини п`ятої статті203 ЦК України\~правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до змісту\~статті 234 ЦК України\~фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої\~статті 203 ЦК України, що за правилами\~статті 215 цього Кодексу\~є підставою для визнання його недійсним відповідно до\~статті 234 ЦК України. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбаченаправочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 369/11268/16-ц, провадження № 14-260цс19). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Позивач підставою для визнання договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки фіктивними зазначила, що його було укладено з метою збереження майна, оскільки між нею та її чоловіком [PERSON] був спір відносно вказаного майна. Разом з тим п.4.6 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.04.2015 р., який підписано [PERSON] та [PERSON] зазначено, що вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається сторонами, роз`яснено нотаріусом. Сторони своїми підписами підтверджують, що цей договір не носить характеру мнимої чи удаваної угоди. П 4.7 Сторони своїми підписами підтверджують факт передачі земельної ділянки покупцю. (а.с.13-14) Крім того в п.13 Договору купівлі-продажу садового будинку від 09.04.2015 р., який підписано [PERSON] та [PERSON] зазначено, що Сторони у присутності нотаріуса підтверджують, що в них відсутні обставини, які примусили їх укласти цей договір на невигідних умовах, що цей договір не носить характеру уявного та удаваного правочину, а також те, що вони отримали від нотаріуса всі роз`яснення стосовно укладеного договору і ніяких зауважень, доповнень до цього договору не мають. Вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків договору, що укладається сторонами сторонам нотаріусом роз`яснено. П.12 продавець передає будинок покупцю при підписанні цього договору. (а.с.15-16) \~ \~ \~ \~ \~ З Довідки про невчинену нотаріальну дію №033/01-16 від 27.02.2024 р. вбачається, що між [PERSON] та Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кривенчуком С.В. було домовлено про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1096 га, кадастровий номер №3223155400:03:042:0054, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3270532231, та садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6713132231, який розташований на цій земельній ділянці та які знаходяться за адресою: [ADDRESS] на 07.07.2023 р. у [PERSON] . приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] та зроблено проекти необхідних документів (договір купівлі-продажу та необхідні заяви). Але зі слів [PERSON] подружжя [PERSON] має троє малолітніх дітей у п`ятницю 07.07.2023 р. няня не працювала, і [PERSON] попросила перенести укладення зазначеного правочину відчуження на інший день, бо вона ні на кого не може залишити малолітніх дітей. З [PERSON] було узгоджено нова дата 11.07.2023 р. Але нотаріальна дія не відбулася у зв`язку зі смертю продавця [PERSON] . (а.с.74) Отже,\~позивач [PERSON] \~хотіла укласти\~з [PERSON] \~договора купівлі-продажу\~земельної ділянки\~та садового\~будинку,\~в яких\~ [PERSON] \~продав би\~ [PERSON] \~вказане майно. Таким чином, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги визнати недійсним договір купівлі-продажу садового будинку [ADDRESS] , укладений 09.04.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] . посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований у реєстрі за №307. визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 3223155400:03:042:0054, загальною площею 0,110 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт.Козин, садове товариство «Зоря», укладений 09.04.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] . посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований у реєстрі за №308. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~висновками експертів; показаннями свідків. Ст.89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із положеннями\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.\~ Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed