Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 21 червня 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» засобами поштового зв`язку звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обгрунтовано тим, що 18.05.2020 сталася ДТП з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Chevrolet». Внаслідок цієї ДТП було пошкоджено автомобіль «Renault Master». Позивач відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 65 591,91 грн. Цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП відповідача не була застрахована. До позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 02 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 05 вересня 2024 року. 05 вересня 2024 року суд відклав розгляд справи з причини першої неявки в судове засідання відповідача, був повідомлений належним чином про судове засідання (поштовий конверт повернуто з віміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що є місцем проживання відповідача, що зареєстровано у встановленому законом порядку. День проставлення у поштовому повідомленні відмітки - 28 серпня 2024 року (пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК УКраїни). Наступне судове засідання призначено на 07 жовтня 2024 року. 07 жовтня 2024 року відповідач повторно не з`явився, був повідомлений належним чином про судове засідання. Поштове відправлення повернуто з причини "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої, другої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Системне тлумачення частини четвертої статті 223, частини першої статті 280 ЦПК України свідчить, що вирішення питання щодо проведення заочного розгляду справи належить до дискреційних повноважень суду. Предстаник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 07 жовтня 2024 року суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи». Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 05.03.2020 між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» (страховиком) та ТОВ «Автоспецтранс-Київського картонно-паперового комбінату» (страхувальником) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 372а0к5, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами та іншим майном, в тому числі на транспортний засіб - Renault Master, д.н.з [NUMBER] . [PERSON] 18.05.2020 року о 15 год. 27 хв. в м. Києві по прос. Науки з вул. Пирогівський шлях, керуючи автомобілем «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Renault Master» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень, чим порушив п. п. 2.3 б, 13.1 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2020 у справі № 752/10178/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 18.05.2020 страхувальник звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відповідно до акта огляду транспортного засобу від 21.05.2020, рахунку-фактури № СЧ-0007258 від 25.05.2020, розрахунку страхового відшкодування, страхового акту № ARX2567426 від 26.05.2020, розмір страхового відшкодування склав 65 591,91 грн. Позивач сплатив на рахунок ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ЦЕНТР ГОЛОСІЇВСЬКИЙ» загальну суму 65 591,91 грн (платіжна інструкція №672192 від 27.05.2020). Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована. Оцінка суду Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Матеріалами справи підтверджують завдання шкоди відповідачем та виплати страхового відшкодування позивачем постраждалій особі. Відсутні докази того, що відповідач відшкодував завдану шкоду. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 3028 грн.

Outcome: approved