Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

В квітні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду на період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду спільна дитина досягла повноліття, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки є студентом 1 курсу соціально-гуманітарного факультету, денної форми навчання Білоцерківського національного аграрного університету за спеціальністю «Право», з терміном закінчення навчання у червні 2027 року. Навчання є платним і загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 90000,00 грн. Позивач вказує, що відповідач самоусунувся від батьківських обов`язків, а вона самостійно не в змозі забезпечити дитину матеріально на час її навчання, так як їй необхідні кошти для навчання та побутових витрат. Відповідач є працездатним за віком та спроможний надавати матеріальну допомогу своїй доньці на час навчання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 29 квітня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Судом 10.05.2024 року за вх..№26233 отримано уточнену позовну заяву, в якій позивач просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на час навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років. Ухвалою судді від 16 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Судом 23.07.2024 року за вх..№39555 отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Чумарний А.І. просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві зазначив, що на відміну від правовідносин щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, для покладання обов`язку на батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, обов`язково повинна бути наявна умова у вигляді матеріальної можливості батька чи матері надавати таку допомогу повнолітній дитині. На даний час, [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки від свого заробітку, оскільки окрім пенсії, не має іншого доходу. З 21.06.2024 року його було звільнено із посади заступника командира батальйону військової частини [NUMBER] за наказом командира військової частини [NUMBER] № 136 від 11.06.2024 року відповідно до п. «б» пункту 2 частини 4 т. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас у зв`язку з наявністю інвалідності ІІ групи. Між іншим, [INFO] майор [PERSON] , за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] , о 13:43 під час бойового зіткнення з противником потрапив під мінометний обстріл в н.п. Парасковіївка Бахмутського району Донецької області та отримав ВОСП обличчя, контузію середнього ступеню важкості, розриву кон`юнктиви, гіфами, після травматичного мідразу, травматичної катаракти правого ока, контузії легкого ступеню лівого ока, з тимчасовим порушенням функції. Крім того, в ході лікування було виявлено ураження судин мозку ДЕ ІІ ст. змішаного генезису (гіпертензивно-постравматична), стійкі виражені в-лікворна дистензія церебастенічний с-ми, помірний в-атактичний см, диссомнія, легкі когнітивні розлади. ГХ ІІ ст. Наслідки МВТ з контузією середнього ступеня важкості, пошкодженням очей. Р. ускладнений остеохондроз хребта ((множинні протрузії мхд в шийному, п/кр. в-лах, кили L4-L5, L5-S1). Деформуючий спондильоз, спондилоартроз 2-3 ст.), двобічна цервікобрахіальгія, компресійноішемічна радикулопатія L5-S1 праворуч, лівобічна люмбоішиальгія, стійкі виражені больовий, м`язевотонічний с-ми, порушення соф хребта вираженого ст. Фактично після отриманого поранення, що потягнуло за собою втрату здоров`я, відповідач втратив свою працездатність і можливість забезпечувати себе доходом достатнім для забезпечення мінімальних умов проживання, лікування, харчування, оплати комунальних послуг тощо. Пенсії в розмірі - 6855,15 грн. яку отримує відповідач не вистачає для забезпечення його мінімальних потреб у повсякденному житті. З довідки до акту огляду МСЕК від 14.02.2024 року вбачається, що [PERSON] протипоказано помірне, фізичне та емоційно-інтелектуальні навантаження. Разом з тим, за наявності таких хвороб, відповідач потребує постійного лікування, медичного догляду та реабілітації. На придбання ліків та лікування він витрачає весь свій заробіток. В разі не лікування або ж неналежного лікування, стан здоров`я відповідача значно погіршиться, що в кінцевому результаті може призвести до повної втрати працездатності. Окрім цього, відповідач щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів, як його обов`язкові витрати, які він не може не здійснювати. Станом на сьогоднішній день, відповідач не має у власності цінностей, банківських вкладів, іншого майна, яке б забезпечило можливість нести витрати щодо стягнення аліментів на повнолітню дочку. Окрім цього, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття. Судом 19.09.2024 року за вх..№48743 отримано заяву, в якій позивач зазначила, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є пенсіонером та отримує пенсію не 6855,15 грн, а 13142,66 грн. та частину в розмірі 1/6 може сплачувати на утримання повнолітньої дитини. Відповідач був військовослужбовцем і має вислугу років у Збройних силах України, на 21 червня 2024 р. (на час звільнення) складає календарних - 29 років 09 місяців 27 днів, пільгова 03 роки 03 місяця 26 днів, загальна - 33 роки 01 місяць 23 днів. Отримував дохід: за 2022 р. - 507566,82 грн., за 2023 р. - 1465961,87 грн., за 2024 р. до серпня місяця - 655671,85 грн., а також отримав виплати грошової компенсації за щорічні відпустки за 2022, 2023 та 2024 рік, які не надавалися, та грошову компенсацію при звільненні. Позивач зазначає, що вона не працює, має інвалідність II групи (онкозахворювання) та отримує пенсію в розмірі 7299,12 грн., але у зв`язку з тим, що на її утриманні крім повнолітньої дочки [PERSON] є ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який також навчається ТФК "БНАУ", вона має тяжке матеріальне становище, щоб самостійно утримувати двох дітей. Також позивач зазначає, що вона проживає з мамою, яку лікує від онкозахворювання. Оскільки їх повнолітня дочка навчається на стаціонарі у ВНЗ на контракті, стипендії не отримує, ніякого джерела доходів не має. Враховуючи те, що [PERSON] надав суду не правдиві дані про свою платоспроможність та ухиляється від своїх обов`язків, позивач просить долучити до матеріалів справі\~ додаткові відомості про його матеріальні можливості: - отримує пенсію в розмірі 13142,66 грн.; - отримав грошову компенсацію при звільненні; - отримував заробітню плату за останні роки починаючи з 2022 по 2024 рік в сумі 2629200,64 грн.; - має автомобіль TOYOTA RAV4 з номерним знаком [NUMBER] ; - має земельну ділянку 2 га.; - має пільги на сплату комунальних послуг 75%. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] має можливість надавати грошову допомогу повнолітній дочці. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом 27.09.2024 року за вх..№50123 отримано заяву, в якій позивач просила долучити до матеріалів справи витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов. В матеріалах справи наявна заява, яка була зареєстрована канцелярією суду 10.07.2024 року за вх..№37212, в якій третя особа [PERSON] просила розгляд справи проводити у\~ її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності сторін та прийняття судового рішення на підставі наявних матеріалів, оскільки всі учасники справи були належним чином та завчасно у відповідності до вимог ЦПК України повідомлені по дату, час та місце слухання справи, позивач надав заяву про розгляд справи у її відсутності, відповідач скористався своїм правом та подав суду відзив на позовну заяву, в якому висловив свою позицію щодо позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00047195720 від 27.09.2024 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно витягів з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади за №2023/005318932 від 14.07.2023 року та за №2024/003844597 від 17.04.2024 року, позивач [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що [PERSON] є студенткою другого курсу соціально-гуманітарного факультету, денної форми навчання, за спеціальністю «Право». Термін навчання 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Навчання здійснюється за контрактом без отримання стипендії і на повному державному забезпеченні не перебуває, що підтверджується довідкою №276 виданою 11.09.2024 року деканом факультету Білоцерківського національного аграрного університету І.В. Ковальчук та договором № СГ-5/100-2023 від 11.08.2023 року. Згідно умов договору про надання платної освітньої послуги\~ від 11.08.2023 року загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 90000,00 грн., вартість за роками\~ навчання: 2023-2024 навчальний рік 22500,00 грн.; 2024-2025 навчальний рік 22500,00 грн.; 2025-2026 навчальний рік 22500,00 грн.; 2026-2027 навчальний рік 22500,00 грн. Зі змісту позовної заяви слідує, що [PERSON] навчається з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня, здобуття професії та не має можливості працювати, оскільки в неї денна форма навчання, і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Звертаючись з позовною заявою про стягнення аліментів позивач зазначає, що вона не працює, має другу групу інвалідності, на її утриманні крім повнолітньої доньки знаходиться неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , вона має тяжке матеріальне становище, щоб самостійно утримувати двох дітей. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має другу групу інвалідності з 01.03.2021 року, інвалідність встановлена довічно, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №1072519. Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію по інвалідності, яка за період з 01.03.2024 року по 31.08.2024 року складає 43794,72 грн., що підтверджується довідкою про доходи №7747437615772709. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що не спроможній, не має можливості надавати фінансову, матеріальну допомогу, сплачувати аліменти повнолітній дочці [PERSON] , оскільки окрім пенсії, не має іншого доходу. Також зазначив, що з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття. Також судом встановлено, що згідно довідки до акту огляду МСЕК від 14.02.2024 року, відповідач [PERSON] має другу групу інвалідності з 01.02.2024 року, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, йому протипоказано помірне, фізичне та емоційно-інтелектуальні навантаження. [INFO] майор [PERSON] , за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] , о 13:43 під час бойового зіткнення з противником потрапив під мінометний обстріл в н.п. Парасковіївка Бахмутського району Донецької області та отримав ВОСП обличчя, контузію середнього ступеню важкості, розриву кон`юнктиви, гіфами, після травматичного мідразу, травматичної катаракти правого ока, контузії легкого ступеню лівого ока, з тимчасовим порушенням функції. Крім того, в ході лікування було виявлено ураження судин мозку ДЕ ІІ ст. змішаного генезису (гіпертензивно-постравматична), стійкі виражені в-лікворна дистензія церебастенічний с-ми, помірний в-атактичний см, диссомнія, легкі когнітивні розлади. ГХ ІІ ст. Наслідки МВТ з контузією середнього ступеня важкості, пошкодженням очей. Р. ускладнений остеохондроз хребта ((множинні протрузії мхд в шийному, п/кр. в-лах, кили L4-L5, L5-S1). Деформуючий спондильоз, спондилоартроз 2-3 ст.), двобічна цервікобрахіальгія, компресійноішемічна радикулопатія L5-S1 праворуч, лівобічна люмбоішиальгія, стійкі виражені больовий, м`язевотонічний с-ми, порушення соф хребта вираженого ст. 21.06.2024 року відповідача [PERSON] було звільнено із посади заступника командира батальйону військової частини [NUMBER] за наказом командира військової частини [NUMBER] № 136 від 11.06.2024 року відповідно до п. «б» пункту 2 частини 4 т. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас у зв`язку з наявністю інвалідності ІІ групи. Вказані обставини підтверджуються: 1) копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] Серії [NUMBER] ; 2) копією посвідчення Серії [NUMBER] особи з інвалідністю ІІ групи; 3) копією довідки до акту МСЕК Серії 12 ААГ № 108969; 4) копією витягу з Наказу про звільнення з військової служби від 21.06.2024 року № 176; 5) копією індивідуальної програми реабілітації інваліда № 256; 6) копією свідоцтва про хворобу № 724 та продовження свідоцтва про хворобу № 724; 7) копією довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва); 8) копією довідки військово-лікарської комісії № 123 від 08.02.2023 р.; 9) копією довідки військово-лікарської комісії № 1555 від 16.03.2023 р.; 10) копією виписного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 249; 11) копією виписки № 853 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого; 12) копією виписки № 971 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого; 13) копією виписного епікризу, медична карта стаціонарного хворого № 1532/308; 14) копією протоколу дуплексного сканування екстраніальних відділів брахіоцефальних артерій та вен; 15) копією МРТ заключення від 29.04.2024 року; 16) копією консультативного висновку офтальмолога від 23.02.2023 року; 17) копією консультативного висновку офтальмолога від 14.04.2023 року; 18) копією консультативного висновку офтальмолога від 14.04.2023 року; 19) копією консультативного висновку спеціаліста від 14.04.2023 року; 20) копією протоколу лазерної коагуляції сітківки від 14.04.2023 року; 21) копією МРТ заключення шийного відділу хребта від 29.04.2024 року; 22) копією МРТ заключення грудного відділу хребта від 29.04.2024 року; 23) копією МРТ заключення попереково-крижового відділу хребта від 29.04.2024 року. Згідно довідки про доходи №6870848763321878 виданої пенсіонеру [PERSON] в тому, що він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області, отримує пенсію за вислугою років та сума пенсії за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року складає 72924,20 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] має у власності земельну ділянку з кадастровим номером 5322884600:05:001:0019, площею 2 га., що підтверджується інформаційною довідкою №5004662241033-14594382659 від 01.08.2024 року. Як вбачається зі звіту про здійснення відрахування та виплати ГУ ПФУ в Полтавській області щодо [PERSON] , відповідачу нараховано заробітну плату (інші доходи, виплату) в березні 2024 року в розмірі 10401,87 грн., в квітні 2024 року 13091,89 грн. та 5147,82 грн., в травні 2024 року 13808,58 грн., в червні 2024 року 13142,36 грн., в липні 2024 року 13142,66 грн.. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, донька позивачки та відповідача народилася [INFO] , тобто, досягнула повноліття та продовжує навчання. Суд також вважає, що вона, у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, навчається на платній основі за контрактом без отримання стипендії, їй необхідні кошти для проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Також, судом під час розгляду справи враховується позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладена у постанові від 21.02.2018 року (справа № 208/3075/16) у справах щодо призначення, зміни, стягнення аліментів. Так, відповідно до висновків Верховного Суду витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина та за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18) та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Судом при вирішенні спору приймаються до уваги ті обставини, що відповідач та позивач мають другу групу інвалідності, відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги дочці у зв`язку з навчанням, тягар її утримання не може бути покладений тільки на матір. Визначаюсь з розміром аліментів суд бере до уваги звіт про здійснення відрахування та виплати ГУ ПФУ в Полтавській області щодо [PERSON] , згідно з якого відповідачу нараховано заробітну плату (інші доходи, виплату) в березні 2024 року в розмірі 10401,87 грн., в квітні 2024 року 13091,89 грн. та 5147,82 грн., в травні 2024 року 13808,58 грн., в червні 2024 року 13142,36 грн., в липні 2024 року 13142,66 грн.., оскільки дана довідка є максимально наближена до дня звернення до суду з даним позовом. Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з\~ [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на час навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставину справі. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 23.04.2024 року. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ураховуючи, що відповідач як особа з інвалідністю II групи відноситься до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави. Враховуючи наведене та

Outcome: partial