Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27, ЄДРПОУ: 09334702) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 19.10.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №0271-317, за яким відповідач отримав кредит у сумі 150000 грн строком на 60 місяців зі сплатою 56% річних. 21.09.2022 року між сторонами укладений додатковий договір №2 до кредитного договору, відповідно до якого змінено суму боргу на 122052 грн 20 коп. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 13.03.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 138030 грн 59 коп., що складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 122052 грн 20 коп. та відсотками за користування кредитом у розмірі 17978 грн 39 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 19.10.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №0271-317, за яким відповідач отримав кредит у сумі 150000 грн на строк 60 місяців до 18.10.2025 року. Відповідач зобов`язався сплачувати: 56% відсотків річних за користування кредитом. Зазначені в цьому пункті договору процентні ставки є фіксованими та застосовуються у відповідний період дії договору. Пунктом 3.2.1. договору визначено, що Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором. (п.2.4.2.) Згідно п.3.3.1 договору, всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. Відповідно до п. 3.3.2 договору, повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Згідно п. 3.3.3. договору, позичальник зобов?язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 2500,00 грн та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з листопада 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту, визначеної цим Договором. Відповідно до п. 3.3.3.1 договору встановлено умови повернення кредиту, а саме рівними частинами у розмірі 3 814,13 грн шомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з березня 2023 року. Пунктом 3.9.2 договору встановлено, що виконання Позичальником вимоги Банку щодо повернення Кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів, строк сплати яких не настав, відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку. Сторони підтвердили, що термін повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів строк сплати яких не настав, що містяться у вимозі Банку, направленої Позичальнику, відповідно до цього пункту Договору є зміною терміну остаточного повернення Кредиту в бік його зменшення. Згідно з п. 3.9.3. договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин):спливу строку, відведеного законодавством України для усунення порушення споживачем (позичальником) умов договору про споживчий кредит у разі, якщо банк вимагає повернення кредиту, здійснення платежів, строк сплати яких не настав (п. 3.9.3.1.); прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів. Пунктом 4.2.2. договору передбачено право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. 21.09.2022 року між сторонами укладений додатковий договір №2 до кредитного договору, відповідно до якого змінено суму боргу на 122052 грн 20 коп. У зв`язку з тим, що відповідачем допущено порушення зобов`язання за договором з березня 2023 року, а саме з жовтня 2023 року здійснюється часткове погашення кредиту на суму 500 грн, тобто на день звернення до суду прострочення виконання зобов`язання відповідачем склала більш ніж 88 календарних днів, то відповідно до п. 3.9.3.2 Кредитного договору строк повернення кредиту є таким, що настав. Згідно розрахунку заборгованості за договір про споживчий кредит №0271-317 від 19.10.2020 року станом на 13.03.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 138030 грн 59 коп., що складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 122052 грн 20 коп. та відсотками за користування кредитом у розмірі 17978 грн 39 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано договір про споживчий кредит №0271-317 від 19.10.2020 року, додатковий договір №1 від 24.02.2021 року до договору про споживчий кредит №0271-317 від 19.10.2020 року та додатковий договір №2 від 21.09.2022 року, які містить відсоткові ставки за користування кредитними коштами та підписані особисто відповідачем, а також виписку по рахунку, якою підтверджено, що останній користувався кредитними коштами, наданими банком та періодично погашав заборгованість. Таким чином сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладеного договору. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» свої зобов?язання за договором №0271-317 від 19.10.2020 року виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. В той час як відповідач свої договірні зобов`язання не виконав і не повернув банку кошти у сумі та у строк, визначений договором, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved