Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Сверлик О.В., звернувся в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить припинити стягнення з нього на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 липня 2018 року, справа № 595/1141/18. Позовні вимоги вмотивовано тим, що після винесення судового наказу змінилися обставини, зокрема, [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно [PERSON] та з квітня 2024 року дитина проживає із позивачем. У зв`язку із цим позивач фактично здійснює її утримання. Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Відповідач у судове засідання не з"явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2011 року, в якому [INFO] народилась [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 липня 2018 року (справа № 595/1141/18) стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 липня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно [PERSON] . У зазначеному судовому рішенні вказано, що відповідно до рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 28 березня 2024 року № 181 "Про негайне відібрання дітей та затвердженння висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав матері" неповнолітню дитину [PERSON] негайно відібрано від матері [PERSON] . Сторони визнали, що з 01 квітня 2024 року неповнолітня дитина [PERSON] проживає без реєстрації разом із батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з частиною третьої статті 182 СК України при вирішенні питання стягнення аліментів, суд виходить з того, з ким проживає дитина. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу положень статей 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на дитину на ім`я одержувача аліментів. За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере активну участь у її вихованні. Зі змісту зазначених статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Частиною першою статті 10 СК України визначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом достовірно встановлено, та вказана обставина визнається сторонами, що з моменту винесення судового наказу від 30 липня 2018 року про стягнення аліментів з позивача змінилися обставини, а саме з 01 квітня 2024 року дитина проживає з позивачем. Тому, суд вважає, що обставини, що виникли після постановлення судового наказу мають істотне значення та є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків, із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому статті 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини. За таких обставин позов щодо припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу судового наказу\~Бучацького районного\~суду Тернопільської\~області \~від 30\~липня 2018\~року,\~справа №\~595/1141/18,\~ слід задовольнити. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 1211.20 грн за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів.

Outcome: approved