Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А. звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №29.10.2023-100001494 від 29.10.2023 у розмірі 21780 грн. та судові витрати 2422,40 грн. Позов обгрунтовано тим, що 29.10.2023 між сторонами укладено Кредитний договір (оферти) № 29.10.2023-100001494. Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 09.12.2023 утворилась заборгованість у розмірі 21 780,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11 000,00 грн., по процентам в розмірі 10 780,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою суду від 06.08.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А. у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві, зазначено, що позивач розгляд справи просить проводити у відсутність представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. На адресу повернувся конверт із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи. Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 29.10.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) № 29.10.2023-100001494, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 11000,00 грн. строком на 42 дні з дати його надання (а.с.11-15, 16-18). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на дату звернення до суду з цим позовом становить 21780 грн, з яких: 11000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10780 грн - заборгованість по процентам (а. с. 9). За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від Банку грошових коштів не повернув, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21780 грн., з яких: 11000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10780 грн. - заборгованість по процентам. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 29.10.2023 та паспорт споживчого кредиту, які містять електронний підпис відповідача. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки у наявних в матеріалах справи копії заявки відповідача та паспорті споживчого кредиту на отримання кредиту наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка та паспорт споживчого кредиту підписані власноручним електронним підписом відповідача, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідач не підписувала кредитний договір та не була проінформована про всі істотні умови кредитного договору. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved