Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2024 року в особі представника, адвоката Курячого А.М., через систему «Електронний суд» звернулася до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 квітня 2009 року Виконавчим комітетом\~Черкаської селищної\~ради Новомосковського\~району Дніпропетровської\~області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 08. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Позивач зазначила, що з часом\~спільне життя\~подружжя перестало\~влаштовувати обох.\~Стала все\~більш помітна\~різниця у\~поглядах на\~життя,\~сімейні стосунки,\~обов`язки з\~ведення сімейного\~господарства та\~на виховання\~дітей.\~Відсутність взаєморозуміння\~та,\~як наслідок,\~постійні сварки\~між сторонами,\~призвели до\~погіршення мікроклімату\~у сім`ї,\~що негативно\~впливає на\~спільних дітей\~та прищеплює\~їм спотворене\~уявлення про\~сімейні стосунки\~та цінності.\~Спільне господарство\~подружжям не\~ведеться і\~фактичні шлюбні\~відносини припинені\~з березня\~2020\~року.\~Відповідач мешкає\~окремо. Шлюб фактично припинив своє існування. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін та дітей. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено [PERSON] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кіблицької Д.А. від 08 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа перебувала у провадженні судді Кіблицької Д.А. Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року за № 73 призначено повторний автоматизований розподіл справи. Відповідно до\~протоколу повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 05.09.2024\~року справа\~розподілена судді\~Слюсар Л.П.,\~ухвалою якої\~від 09\~вересня 2024\~року прийнято\~до провадження\~цивільну справу\~за позовною\~заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Курячий А.М., у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили проводити розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якого просив розглядати справу без його участі. Позов визнав у повному обсязі. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 25 квітня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 08 (а.с. 8). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копіями свідоцтв\~про народження (а.с. 13, 14, 15, 16). Між позивачем та відповідачем відсутній спір про місце проживання спільних дітей, які проживають разом з матір`ю. Спір щодо поділу спільного набутого майна за час шлюбу сторони регулюють в досудовому порядку, про що зазначила позивач. Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем [PERSON] не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінювати. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved