Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Горохівської сільської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 09 грудня 2000 року, укладеного між нею та [PERSON] у формі торгового біржового контракту № 324-п в Снігурівському представництві товарної біржі "Смарагд-Південь", вона є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1800 га, за кадастровим номером 4825780400:18:019:0009, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого 08 грудня 1993 року Олександрівською сільською радою на підставі рішення Олександрівської сільської ради від 28 лютого 1993 року № 80, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 601, належить рідній бабі [PERSON] , а саме [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу відчужила вказаний будинок своєму онуку [PERSON] шляхом укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 грудня 1999 року. Посилаючись на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу діяла ст. 30 Земельного кодексу УРСР, 1990 року, позивач вважає, що до неї разом з будинком перейшло й право власності на земельну ділянку для його обслуговування, у зв`язку з чим просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га, кадастровий номер 4825780400:18:019:0009, для будівництва і обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою [ADDRESS] , припинивши право власності за померлою [PERSON] . Також просить, не стягувати з відповідача понесені судові витрати. У підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач [PERSON] згідно поданої письмової заяви просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує. Представник відповідача також подав суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника Горохівської сільської ради Миколаївської області, позов визнають. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 09 грудня 2000 року, укладеного у формі торгового біржового контракту № 324-п в Снігурівському представництві товарної біржі "Смарагд-Південь", [PERSON] продав, а позивач [PERSON] купила житловий будинок в цілому з належними до нього надвірними господарськими будівлями, що розташований за адресою по [ADDRESS] , за інвентаризаційною вартістю 7159,00 грн. За ствердженням сторін домоволодіння продане за 900,00 грн. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за позивачем в Снігурівському бюро технічної інвентаризації 12 грудня 2000 року та записано в реєстрову книгу № 10а за реєстровим № 569 (а.с.10-11). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2023 року вище вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку визнано дійсним. Рішення суду набрало законної сили 05 січня 2024 року (а.с.\~12-14). В натупному, речове право на придбаний житловий будинок зареєстровано за позивачем державним реєстроатором Снігурівської міської ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 березня 2024 року, номер відомостей про речове право: 54339853, що підтверджується відповідним витягом № 371959112 сформованого 29 березня 2024 року (а.с.\~15). Позивач також зареєстрована та проживає у вище вказаному житловому будинку, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 16 липня 2024 року (а.с. 9) та довідкою старости Олександрівського старостинського округу № 3 від 14 серпня 024 року (а.с. 28). Одночано,\~як вбачається\~з Державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~МК,\~виданого Олександрівською\~сільською Радою\~народних депутатів\~08\~грудня 1993\~року на\~підставі рішення\~Олександрівської сільської\~ради від\~28\~лютого 1993\~року №\~80,\~зареєстрованого в\~Книзі записів\~державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю\~№ 601,\~та Витягу\~з Державного\~земельного кадастру\~про земельну\~ділянку №\~НВ-1400128552024\~сформованого 28\~червня 2024\~року,\~земельна ділянка\~площею 0,1800\~га,\~з цільовим\~призначенням для\~будівництва і\~обслуговування \~житлого будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на праві\~приватної власності\~належить [PERSON] , яка в свою чергу відчужила житловий будинок розташований на вказаній земельній ділянці [PERSON] шляхом укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 грудня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Середою Н.І. за реєстровим №\~2-1413, який в наступному продав його позивачці (а.с. 19, 21-26, 62-64). [PERSON] померла [INFO] , про що надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04 липня 2000 року (а.с. 20). На судовий\~запит,\~завідувачем Снігурівської\~державної нотаріальної\~контори Миколаївської\~області [PERSON] \~надано повідомлення\~за №\~517/01-16\~від 23\~серпня 2024\~року про\~те,\~що спадкова\~справа після\~смерті [PERSON] \~не заводилася (а.с.49-50). Питання виникнення права власності або права користування земельними ділянками урегульовані Земельним кодексом України. У відповідності до частин 1,2 ст.78 ЗК України (2001 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно ст.81 ЗК громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. Згідно положень ч. 1 ст.30 ЗК України (яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу 09 грудня 2000 року), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. У постанові від 11 лютого 2015 року Верховний Суд України висловив правову позицію про загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Висновок про те, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства, зазначив також Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 318/1274/18 (провадження № 61-6807св19). Крім того, пунктом "є" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Вищезазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та земельної ділянки та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Дослідженими судом доказами підтверджено, що позивач у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Земельна ділянка під вказаним будинком раніше набула ознак об`єкта права власності, однак рахується за померлою [PERSON] на підставі державного акта, у зв"язку з чим позивач не може отримати правовстановлюючий документ на землю у позасудовому порядку. \~ \~ \~ \~При цьому, те, що позивач не посвідчила перехід права на землю жодним чином не вплинуло на наявність в неї права власності на цей об`єкт, оскільки таке посвідчення є лише підтвердженням з боку держави права. Цільове призначення земельної ділянки не змінювалося. Судом перевірено, що за наявною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, станом на 17 вересня 2024 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку спірної земельної ділянки відсутні. Оціночна вартість пірної земельної ділянки, відповідо до довідки про оціночну вартість об"єкта нерухомості з єдиної бази даних звітів про оцінку, станом на 03 серпня 2024 року складає 56566,27 грн (а.с. 29-30). Таким чином, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи що спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, відповідач Горохівська сільська рада позов визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що [PERSON] , набувши в свою чергу право власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу від 09 грудня 2000 року, набула також і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований, а тому з метою захисту прав позивача на безперешкодне обслуговування та користування належним їй на праві власності житловим будинком, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення. На прохання позивача суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved