Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

У липні 2024 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.06.2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя між ними не склалися, шлюб існує лише формально. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 03.06.2021 року Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.06.2021 року, актовий запис № 41. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу\~« [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Рокитнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19.08.2022 року, актовий запис № 136 . Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.51\~Конституції України\~шлюбґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Відповідач в своїй заяві від 26.09.2024 позов про розірвання шлюбу визнав, просив його задовольнити. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про зміну прізвища позивача судом не вирішується, так як у позовних вимогах дане питання позивачем не порушувалося. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved