Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу та встановлення факту батьківства для можливості оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 28.05.2024 в зв`язку зі смертю заявника [PERSON] , залучений до участі у справі правонаступник заявника [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) народилася [INFO] в селі Дмитрівка Олександрійського на той час району Кіровоградської області. В свідоцтві про її народження матір`ю значиться [PERSON] , запис про батька відсутній через те, що на момент народження батьки [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, та останній не був записаний як батько до свідоцтва про народження. Незважаючи на відсутність запису, [PERSON] з [PERSON] проживали разом, як родина, він виховував та утримував доньку до її повноліття. Останнім часом батько хворів та проживав разом із [PERSON] за адресою реєстрації її місця проживання в [ADDRESS] . Остання доглядала за ним, вели спільне господарство. В родині ніколи не існувало сумнівів, що [PERSON] є батьком [PERSON] , однак через відсутність запису про батька в свідоцтві про народження на даний час неможливо оформити право на спадщину після смерті [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер №3522281500:03:000:0165, отриману на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 27 червня 2002 року № 239-р, що підтверджується державним актом про право приватної власності на землю серії Р1 №317689. Однак, при видачі вказаного державного акту в ньому допущена описка у прізвищі власника земельної ділянки, а саме вказано, що він виданий [PERSON], замість правильного [PERSON] . Правонаступник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити вимоги заяви. Заінтересована особа Знам`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без участі представника, заперечень проти вимог не має. Самостійних вимог не висуває. Заінтересована особа Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, відзив та заперечення не надала. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали ідентичні один одному пояснення, відповідно до яких вказали, що дійсно [PERSON] був батьком [PERSON] . Остання перед смертю батька доглядала за ним, проживали разом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в селі Дмитрівка Олександрівського району Кіровоградської області, про що Дмитрівським сіль/ЗАГСом Олександрівського району Кіровоградської області зроблений актовий запис № 97. Матір`ю записана [PERSON] , відомості про батька відсутні. Відсутність запису про батька в актовому записі про народження також підтверджується повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00047180666. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання № 151 від 01.07.2020, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №1039 від 07.09.2023, [PERSON] проживала разом з померлим пенсіонером [PERSON] на день його смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] та вели спільне господарство. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до Інформаційних довідок із Спадкового реєстру, після його смерті спадкова справа не заводилася. Також судом встановлено, що на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 27.06.2002 № 239-р[PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,46 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради Кіровоградської області кадастровий номер земельної ділянки 3522281500:03:000:0165, про що виданий 15.08.2002 державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №317689. Однак у вказаному державному акті допущена помилка в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме вказано, що він виданий [PERSON]. Відповідно до ч. 1,3 ст. 53 КпШС України 1969 року, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 53 КпШС України в якій зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що визначений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Згідно з п. 15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з п. 6,7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 29.12.1969 «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року. У відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою в шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства, може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства проводиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №570/2797/13-ц від 24.10.2018, аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 справа № 643/12494/16. Таким чином, оскільки [PERSON] народилася в 1963 році, то факт батьківства може бути встановлений лише в судовому порядку, так як її батьки вже померли. Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України ( надалі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Оскільки факт батьківства знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а також факт належності документу спадкодавцю підтверджується наявними в справі доказами, право на земельну ділянку та спадкове майно ніким не оспорюється та не спростовується доказами, встановлення цих фактів в судовому порядку заявнику необхідно для можливості оформити спадкові права, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved