Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення 22080,00 гривень страхового відшкодування в порядку регресу та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 12.12.2019 року приблизно о 13 год. 00 хв. в Київській області в с. Личанка по вул. Центральній, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Дніпро», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2020 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла особа пошкодженого автомобіля «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] - 17.12.2019 року повідомив (що підтверджує Повідомлення про ДТП від 17.12.2019 року) Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту авто-товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 35 576 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 53 коп). На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламенту виплату відшкодування у розмірі 32 932 (тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 34 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1477904 від 22.04.2020 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 32 932 (тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 34 коп. 04.05.2020 року [PERSON] було подано заяву, в якій останній просив Моторне (транспортне) страхове бюро України про можливість погашення заборгованості частинами. 20.05.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про порядок повернення коштів протягом 36 місяців за графіком. Відповідно до карточки рахунку Позивача в період з 26.06.2020 року по 17.12.2021 року відповідач визнав даний борг та сплачував заборгованість рівними частинами, авсього 10 852 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн. 34 коп. Таким чином, залишок складає 22 080 (двадцять дві тисячі вісімдесят) грн.00 коп. Однак в подальшому відповідач перестав сплачувати платежі. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмір 30688,58 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1480622 від 27.07.2020 року, а також витрати на послуги аварійного комісара 1430,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 1479178 від 03.06.2020 року. На поштову адресу відповідача у досудовому порядку було направлено лист від 29.07.2020 року № 3.1-02/22731 з пропозицією у добровільному порядку компенсувати МТСБУ зазначені витрати. Відповідачем у відповідь на лист, у досудовому порядку було сплачено борг у сумі 10400,00 гривень. Після цього, жодних виплат від відповідача не надходило. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір витрат МТСБУ які позивач просить відшкодувати з відповідача складає 22080,00 гривень Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2024 відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2024 року та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.12.2019 року приблизно о 13 год. 00 хв. в Київській області в с. Личанка по вул. Центральній, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Дніпро», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2020 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла особа пошкодженого автомобіля «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] - 17.12.2019 року повідомив (що підтверджує Повідомлення про ДТП від 17.12.2019 року) Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту авто-товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 35 576 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 53 коп). На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламенту виплату відшкодування у розмірі 32 932 (тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 34 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1477904 від 22.04.2020 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 32 932 (тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 34 коп. 04.05.2020 року [PERSON] було подано заяву, в якій останній просив Моторне (транспортне) страхове бюро України про можливість погашення заборгованості частинами. 20.05.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про порядок повернення коштів протягом 36 місяців за графіком. Відповідно до карточки рахунку Позивача в період з 26.06.2020 року по 17.12.2021 року відповідач визнав даний борг та сплачував заборгованість рівними частинами, авсього 10 852 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн. 34 коп. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір витрат МТСБУ складає 22080,00 гривень Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України). Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 22080,00 гривень страхового відшкодування. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 22080,00 гривень страхового відшкодування в порядку регресу підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved