Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

У квітні 2024 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі представника [PERSON] , звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2024 справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. У липні вищевказана справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 30.04.2016 о 08 год 25 хв. на просп. Науки, 4/2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Neoplan» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2015 водія [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Neoplan» державний номерний знак [NUMBER] , що належить ТОВ «Трансєвролінії-А», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім». На чс скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з чим, власник пошкодження автомобіля «Neoplan» державний номерний знак [NUMBER] звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. 06.09.2016 МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено ТОВ «Трансєвролінії-А» грошові кошти у розмірі 100000,00 грн. МТСБУ було сплачено ТОВ «Сател Шруп» за послуги аварійного комісара у розмірі 1985,00 грн. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2019 позовні вимоги МТСБУ до [PERSON] про стягнення відшкодування в порядку регресу в повному обсязі. Постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2021 заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2019 скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач зазначає, що оскільки рішення суду скасовано, а апеляційною інстанцією встановлено, що [PERSON] не є особою яка повинна відшкодовувати завдані збитки, МТСБУ має право звернутися з позовом до власника автомобіля [PERSON] , який на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав страхового полісу. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі понесених витрат в сумі 101985,84 грн та суму судового збору. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.07.2024 відкрито провадження у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 30.04.2016 о 08 год. 25 хв. на просп. Науки, 4/2 в м. Києві, керував автомобілем «Субару», д.н.з. [NUMBER] . Перебував у хворобливому стані, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого здійснив зіткнення з автобусом «Неоплан», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. При цьому керував автомобілем «Субару», д.н.з. [NUMBER] , не маючи права керування, а також без полісу обов`язкового страхування, чим порушив п.п. 2.9б, 12.1, 2. 1а, 2.1г Правил дорожнього руху України, тобто здійснив дії передбачені ст. 124, ч. 2 ст. 126 КпАП України. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2016 року в справі про адміністративне правопорушення № 752/8384/16-п, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Стягнуто в дохід держави судовий збір. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «NEOPLAN», державний номерний [NUMBER] , що належить ТОВ «Трансєвролінії-А», цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ-№ 7810121, терміном дії з 31.03.2016 року по 30.09.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що на час скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у в`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля «NEOPLAN», державний номерний [NUMBER] звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно Звіту № 5391/05/16 від 23.06.2016, про оцінку транспортного засобу, складеного оцінювачем-автотоварознавцем ТОВ «Сател Груп», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «NEOPLAN», державний номерний [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу становить 170270,50 грн. 06.09.2016 МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 6852 від 02.09.2016 року) відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено ТОВ «Трансєвролінії-А» грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. (максимальний розмір відшкодування) підтверджується платіжним дорученням № 6852рв, від 06.09.2016 року. Також, МТСБУ було сплачено ТОВ «Сател Груп» за послуги аварійного комісара у розмірі 1985,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № СФ-0000223, від 27.07.2016 року. Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Отже, розмір понесених витрат МТСБУ склав 101985,00 грн. (100000,00 + 1985,00). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, за іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплач відшкодування. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2019 року позовні вимоги МТСБУ були задоволені в повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь МТСБУ грошові кошти в розмірі 101 985,00грн та судові витрати в розмірі 1921,00грн., всього - 103 906,00грн. 05.11.202005.11.2020 МТСБУ отримано виконавчий лист №369/1220/19, який було подано до Києво-Святошинського районного ВДВС на примусове виконання рішення суду. В процесі виконання рішення суду, від представника 3 особи надійшло повідомлення про те, що заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2019 року - скасовано. Так, Постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2021 року у справі 369/1220/19 (провадження №22-ц/824/14761/2021) заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовлено. Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначив, що [PERSON] не є особою яка повинна відшкодовувати завдані збитки, оскільки на момент ДТП був неповнолітнім (17,5 років), не мав посвідчення водія на право керування та не міг укласти договір страхування оскільки не мав цивільної дієздатності. Апеляційна інстанція не взяла до уваги норми ЦК щодо відповідальності неповнолітніх, а саме ст.1179, ст. 1180 ЦК України, якими визначено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) та після набуття нею повної цивільної дієздатності, відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. МТСБУ звернулося до суду з позо_юм 26.01.2019 коли [PERSON] вже був повнолітнім, та міг відповідати за спричинену шкоду, але суд апеляційної інстанції дійшов інших висновків, скасувавши правильне по суті рішення. Оскільки рішення суду скасовано, а апеляційною інстанцією встановлено, що [PERSON] не є особою яка повинна відшкодовувати завдані збитки, МТСБУ має право звернутися з позовом до власника автомобіля [PERSON] (він же є батьком [PERSON] ), який на момент ДТП не мав страхового поліса. Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 4 ст. 1187 ЦК України передбачено, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а саме виплата страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн та витрати за проведене дослідження в розмірі 1985,00 грн, а всього 101985,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved