Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

11 квітня 2024 року до суду надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2022 року о 13 год. 30 хв. у м. Бровари на вулиці Київська, 168, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford/Ecosport», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів з матеріальними збитками. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Автомобіль «Ford/Ecosport», д.н.з. [NUMBER] був застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу КАСКО №209.21.2659404 від 21.12.2021. 14.12.2022 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО - ТОВ «Автомобільний центр Київ» для відновлювального ремонту автомобіля. Відповідно до рахунку - фактури №0000010976 від 21.12.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford/Ecosport», д.н.з. [NUMBER] складає 36 726,47 грн. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування, що останнім було і зроблено. ТДВ «Експрес Страхування» відповідно до умов Договору страхування було проведено виплату страхового відшкодування за пошкоджений «Ford/Ecosport», д.н.з. [NUMBER] в розмірі 36 726,47 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №68808415 від 30.12.2022 та актом виконаних робіт №3HMS256001 від 07.02.2023. Згідно ст. 22 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Ч.3 цієї статті зазначає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі викладеного просив позов задовольнити. 11.04.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 17.04.2024 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 18.04.2024 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 22 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Ч.3 ст. 22 Цивільного кодексу України зазначає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" N 6 від 27.03.92р.: «Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них». Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (абз. 4 п. 4 Постанови). Судом встановлено, що 12.12.2022 року о 13 год. 30 хв. у м. Бровари на вулиці Київська, 168, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford/Ecosport», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів з матеріальними збитками. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керувала автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. [NUMBER] , є єдиною винною особою, дії якої призвели до ДТП. Автомобіль «Ford/Ecosport», д.н.з. [NUMBER] був застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу КАСКО №209.21.2659404 від 21.12.2021. 14.12.2022 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО - ТОВ «Автомобільний центр Київ» для відновлювального ремонту автомобіля. Відповідно до рахунку - фактури №0000010976 від 21.12.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford/Ecosport», д.н.з. [NUMBER] складає 36 726,47 грн. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування, що останнім було і зроблено. ТДВ «Експрес Страхування» відповідно до умов Договору страхування було проведено виплату страхового відшкодування за пошкоджений «Ford/Ecosport», д.н.з. [NUMBER] в розмірі 36 726,47 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №68808415 від 30.12.2022 та актом виконаних робіт №3HMS256001 від 07.02.2023. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Заборгованість відповідача перед Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» складає: 36 726,47 грн. (загальна сума відшкодування за договором страхування транспортного засобу, яку відшкодувало Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» своєму страхувальнику). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі 36 726,47 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved