Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Хижняк А.В. звернулася до суду з вказаним позовом і просить змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.08.2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісяця, шляхом їх зменшення, визначивши подальше їх стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісячно, з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.08.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, а саме, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 23.05.2023 року. Представником позивача [PERSON] - [PERSON] було подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.08.2023 року та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1000 грн, проте апеляційну скаргу було залишено без задоволення. Посилається на те, що з часу присудження аліментів істотно змінилися обставини життя [PERSON] , що поставило його в скрутне матеріальне становище, яке фактично унеможливлює сплату аліментів у вказаному розмірі, так як [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Чорноморським відділом ДРАЦС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) 19.11.2022 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 574 та подружжя очікує на народження дитини, що потребує додаткових витрат. Також змінилося суттєво матеріальне становище, так як [PERSON] повинен сплачувати аліменти у розмірі 5000 гривень із заробітної плати, яку отримує, будучи працевлаштованим в ТОВ «Асгарда Юг» та має заробітну плату 6700 грн. До того ж, погіршення стану здоров`я [PERSON] через отримання опіку 30-39% поверхні тіла спричинені вогнем, значно впливає на матеріальний стан. У зв`язку з зазначеним представник позивача [PERSON] - [PERSON] просить змінити розмір аліментів і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1500 грн. щомісяця. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, просила його задовольнити, пояснила, що за час перебування справи в провадженні суду у позивача народилася дитина, тобто змінився склад сім`ї і відповідно, матеріальне становище. Крім того, позивач отримав опіки значної частини тіла, потребує лікування, на що необхідні додаткові витрати. Викладені обставини в їх сукупності свідчать про те, що матеріальний стан позивача погіршився, тому вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, з 5000 грн на місяць, на 1500 грн на місяць. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву не визнала, пояснила, що після ухвалення рішення позивач взагалі не сплачував аліменти, має заборгованість у розмірі 85000 грн. Також зазначила, що протягом останнього року донька лікувалася у стоматолога, на що вона витратила значні кошти. Крім того, значно збільшилися ціни на продукти харчування. Просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження. 10.08.2023 року по справі № 496/3619/23 рішенням Біляївського районного суду Одеської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 23.05.2023 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с. 62-63). Позивач не сплачує аліменти, стягнуті з нього вказаним рішенням суду. Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 09.05.2024 року, [PERSON] нараховано заборгованість по аліментам, підлягаючих сплаті по виконавчому документу №496/3619/23, виданого 29.03.2024 року Біляївським районним судом Одеської області, у розмірі 85000 грн (а.с. 66-67). Згідно довідок про знаходження на лікуванні в стоматологічному кабінеті неповнолітньої доньки [PERSON] , відповідачем витрачаються кошти на лікування доньки (а.с. 68-72). 19.11.2022 року був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 липня 2023 року (а.с. 11). Згідно наказу про прийняття на роботу № 16 від 01.12.2023 року [PERSON] прийнятий 01.12.2023 року на посаду водія автотранспортних засобів до ТОВ «Асгарда Юг» з посадовим окладом 6700 грн (а.с. 17). Також представником позивача надано виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 11287 від 15.09.2023 року та № 76650 від 28.09.2023 року відносно [PERSON] , з яких вбачається, що він перебував на лікуванні з діагнозом - опіки чисельних ділянок шкіри (а.с. 18-19). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Статтею 192 СК України ви значено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). На підставі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що на утриманні перебуває дружина, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та двоє дітей дружини від першого шлюбу, тому змінився сімейний стан позивача. Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршилося його матеріальне становище, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі або покращився майновий стан відповідача, оскільки зміна сімейного стану позивача сама по собі не є підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, факт народження дитини [PERSON] , [INFO], сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача, з приводу перебування на утриманні позивача дітей дружини від першого шлюбу [PERSON] , нічим не підтверджено, у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні докази щодо позбавлення батьківських прав батька дітей чи усиновлення позивачем дітей, не надано доказів здійснення матеріальних витрат на їх утримання. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19. Враховуючи те, що позивач працездатний, не надано доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі, будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України). Батьки не мають компенсувати зменшення виплат на дитину за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed