Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість: за кредитним договором № 0039980 від 17.09.2019 у розмірі 9543,89 грн., з яких: 4400,48 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1498,96 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3230,85 грн. - заборгованість за комісією;. 100 грн. - заборгованість за штрафним санкціями (пеня); 44,00 грн. - 3 відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 по 23.02.2022; 269,60 грн. - інфляційні втрати за період з 28.12.2021 по 23.02.2022, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.09.2019 між Акціонерним товариством «РВС Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-договору № 0039980 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням заяви - договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами договору, які розміщені на веб-сайті банку. Відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у сумі 5128,21 грн на строк 24 місяці. Умовами договору також була передбачена процентна ставка - 18% річних, разова комісія при видачі кредиту - 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту - 3% від суми наданого кредиту. Також умовами договору були передбачені штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості у розмірі 10,00 грн. за кожен день прострочення платежу. 28.12.2021 між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення прав вимоги №28/12/2021-1, за умовами якого АТ «РВС Банк» відступає ТОВ «ФК «Паріс» права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги №28/12/2021-1, ТОВ «ФК «Паріс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 9230,29 грн. Всупереч умовам договору відповідач не виконав своїх зобов`язань, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, що спонукало позивача звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 11.07.2024 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 07.08.2024, яке було відкладено на 09.10.2024, через першу неявку у судове засідання відповідача. Сторони у справі, чи їх представники, у судове засідання, призначене на 09.10.2024 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, у позові представник ТОВ «ФК «Паріс» просив про розгляд справи за його відсутності, та не заперечував проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 17.09.2019 між АТ «РВС Банк» та [PERSON] , шляхом підписання Заяви-Договору № 0039980 про надання банківської послуги укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] видано кредит у розмірі 5128,21 грн., шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника, на строк 24 дні, відсоткова ставка становить 18 % річних, разова комісія при видачі кредиту - 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту - 3% від суми наданого кредиту. Також, відповідачем було підписано Додаток № 1 до Заяви, який є невід`ємною частиною Заяви, у якому зазначені умови кредитування, супутні витрати позичальника, метод нарахування відсотків та Графік платежів, та паспорт споживчого кредиту, яким, зокрема, передбачена пеня згідно з законодавством, штрафи за виникнення простроченого платежу - 10,00 грн за кожен день прострочення щомісячного платежу. Згідно меморіального ордеру № 6213 від 17.09.2019, АТ «РВС Банк» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 грн., призначення платежу - видача кредиту згідно кредитного договору № 0039980 від 17.09.2019; згідно меморіального ордеру № 6214 від 17.09.2019, АТ «РВС Банк» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 121,21 грн., призначення платежу - дисконт при видачі кредиту за кредитним договором № 0039980 від 17.09.2019. З виписок по особовому рахунку [PERSON] , які долучені до позову, встановлено, що останній користувався наданими кредитними коштами. 28.10.2021 між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір відступлення права вимоги № 28/10/2021-1, відповідно до якого АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «ПАРІС» право вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 0039980 від 17.09.2019. Відповідно до Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги №28/12/2021-1, ТОВ «ФК «Паріс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 9230,29 грн. 25.01.2022 ТОВ «ФК «ПАРІС» направило вимогу [PERSON] про усунення порушення кредитного зобов`язання за кредитним договором № 0039980 від 17.09.2019, зокрема, даною вимогою відповідача було повідомлено щодо зміни первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги за договором до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а нараховані лише суми за порушення грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, Згідно з розрахунком заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № 0039980 від 17.09.2019 у [PERSON] перед позивачем, як новим кредитором наявна заборгованість у розмірі 9543,89 грн., з яких: 4400,48 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1498,96 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3230,85 грн. - заборгованість за комісією;. 100 грн. - заборгованість за штрафним санкціями (пеня); 44,00 грн. - 3 відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 по 23.02.2022; 269,60 грн. - інфляційні втрати за період з 28.12.2021 по 23.02.2022. Як зазначено у позові, після укладення договору про відступлення права вимоги, відповідачем не було здійснено жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. За таких обставин, непогашена боржником заборгованість за договором позики № 0039980 від 17.09.2019 становить 9543,89 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування». Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, яким, зокрема, передбачені пеня - згідно з законодавством, умовами договору, та штрафи за виникнення простроченого платежу - 10,00 грн за кожен день прострочення щомісячного платежу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню сплачена при зверненні до суду з позовом сума судового збору 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved