Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла мати заявника по справі [PERSON] . Після смерті матері заявника [PERSON] , батько заявника [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] одружився вдруге із [PERSON] , [INFO] . Після смерті покійної мачухи заяника - [PERSON] , яка померла [INFO] та проживала до дня смерті і була зареєстрована разом із заявником та його сім`єю за однією адресою відкрилась спадщина на належне їй до дня смерті майно, у зв`язку з чим заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та до дня смерті проживала і була зареєстрована із заявником [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України він як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідок виконавчого комітету Королівської селищної ради Закарпатської області від 07.05.2024 за №125 та від 05.02.2024 за №57, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (стара назва та нумерація [ADDRESS] ) та на день її смерті з нею за вказаною адресою був зареєстрований та проживав спадкоємець - [PERSON] , [INFO] , який приходився їй пасинком. З часу одруження покійної [PERSON] з батьком заявника [PERSON] ( [PERSON] ), вони проживали як сім`я, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання та обслуговування спільного майна (будинку, обробітку земельних ділянок), мали спільний бюджет. Оскільки, спадкоємець та заявник по справі, [PERSON] не був усиновлений спадкодавцем [PERSON] , а спільних дітей у неї та його батька у шлюбі не було, інших родичів ближчого ступеня споріднення у спадкодавця, також не має, то заявник - єдиний спадкоємець, після смерті своєї мачухи, яку вважав матір`ю, так до неї відносився, поважав та утримував до дня смерті. Оскільки інших спадкоємців, родичів ближчого ступеня споріднення у спадкодавця [PERSON] не має, а на момент її смерті вона проживала і була зареєстрована за однією адресою із заявником [PERSON] , то він має право на спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги. Враховуючи, що відсутність факту усиновлення між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] , створює перешкоду в реалізації права на прийняття спадщини та отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємця за законом першої черги, то заявник зобов`язаний звертатись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до дня смерті для захисту своїх невизнаних прав. Встановленого законом іншого порядку вирішення цього питання не передбачено. Представник заявника у судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання вимог заяви та розгляд справи за його відсутності. Приватний нотаріус Вашкеба О.І. у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати заявника по справі [PERSON] . Після смерті матері заявника [PERSON] , батько заявника [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] одружився вдруге із [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 22.06.1974 року. Після смерті покійної мачухи заяника - [PERSON] , яка померла [INFO] та проживала до дня смерті і була зареєстрована разом із заявником та його сім`єю за однією адресою відкрилась спадщина на належне їй до дня смерті майно, у зв`язку з чим заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за №58914345, виданого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області, Рішко О.І. від 27.12.2019). [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та до дня смерті проживала і була зареєстрована із заявником [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України він як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. При зверненні заявником до нотаріуса із заявою про реєстрацію спадкової справи, у грудні 2019 року йому не було роз`яснено про необхідність підтвердження родинного зв`язку, надано тільки перелік необхідних документів, які необхідно було зібрати для оформлення спадкових прав. Весь цей час від дня смерті [PERSON] , спадкоємець - заявник по справі [PERSON] продовжує фактично володіти спадковим майном, користуватися та обробляти земельну ділянку та не заявив про відмову від спадщини. Так, згідно відмови приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області, Вашкеба Олени Іванівни від 06.06.2024, вих. №60/01-16 за спадковою справою №97/2019, наданої представнику спадкоємця [PERSON] - [PERSON] , провадження по даній спадковій справі вважається призупиненим у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та [PERSON] , [INFO] , рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту родинних відносин між фізичними, що стверджується відмовою приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області, Вашкеба Олени Іванівни від 06.06.2024, вих. №60/01-16, копією довідки про реєстрацію місця проживання померлого за №57 від 05.02.2024, виданої виконавчим комітетом Королівської селищної ради Закарпатської області, копією довідки за №58 від 05.02.2024, виданої виконавчим комітетом Королівської селищної ради Закарпатської області, копією довідки про спільне проживання громадян на день смерті одного з них за №125 від 07.05.2024, виданої виконавчим комітетом Королівської селищної ради Закарпатської області. Відповідно до Договору дарування житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] від 14 березня 1989 року, який посвідчений головою виконкому Сасівської сільської ради народних депутатів та зареєстрований у реєстрі за №19 покійна спадкодавця [PERSON] подарувала житловий будинок своєму сину (пасинку) [PERSON] , що стверджується копією договору дарування житлового будинку та копією виписки з рішення засідання правління колгоспу «Україна» від 16.11.1988 року. Згідно довідок виконавчого комітету Королівської селищної ради Закарпатської області від 07.05.2024 за №125 та від 05.02.2024 за №57, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (стара назва та нумерація [ADDRESS] ) та на день її смерті з нею за вказаною адресою був зареєстрований та проживав спадкоємець - [PERSON] , [INFO] , який приходився їй пасинком. З часу одруження покійної [PERSON] з батьком заявника [PERSON] ( [PERSON] ), вони проживали як сім`я, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання та обслуговування спільного майна (будинку, обробітку земельних ділянок), мали спільний бюджет. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно ст. 1261 ЦК України: «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.». Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки, спадкоємець та заявник по справі, [PERSON] не був усиновлений спадкодавцем [PERSON] , а спільних дітей у неї та його батька у шлюбі не було, інших родичів ближчого ступеня споріднення у спадкодавця, також не має, то заявник - єдиний спадкоємець, після смерті своєї мачухи, яку вважав матір`ю, так до неї відносився, поважав та утримував до дня смерті. Оскільки інших спадкоємців, родичів ближчого ступеня споріднення у спадкодавця [PERSON] не має, а на момент її смерті вона проживала і була зареєстрована за однією адресою із заявником [PERSON] , то він має право на спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до п.1 ст.273 (ст. 315) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Враховуючи, що відсутність факту усиновлення між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] , створює перешкоду в реалізації права на прийняття спадщини та отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємця за законом першої черги, то заявник зобов`язаний звертатись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до дня смерті для захисту своїх невизнаних прав. Встановленого законом іншого порядку вирішення цього питання не передбачено. На основі вищевикладеного, заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved