Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

21 травня 2024 року адвокат Віхерко Н.О. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2.8925 га кадастровий номер 6824281300:04:005:0054 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старокостянтинівської територіальної громади с.Малий Чернятин поле №6 (бувша Великочернятинська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області), яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №055233. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] після смерті баби прийняла спадщину за заповітом, однак не може її оформити у зв`язку із відмовою нотаріуса, згідно якої вбачається, що існує ще один спадкоємець за заповітом окрім позивача, щодо якого неможливо встановити намір спадкування (відсутня заява про те, що спадщину він не прийняв і приймати не буде). Тому [PERSON] змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. 21 травня 2024 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2024 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON] . 12 вересня 2024 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавала, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за її відсутності. Представник позивача адвокат Віхерко Н.О. в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, однак подав до суду клопотання згідно якого позов підтримує та просить розгляд справи здійснити без його участі та без участі позивача. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, однак представником за довіреністю було подано заяву, згідно якої просить розгляд справи здійснити без участі представника міської ради. При розгляді справи щодо задоволення позовних вимог не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2024 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Судом встановлено, що [INFO] в с.Малий Чернятин, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., у віці 94 років, померла [PERSON] , про що 25 квітня 2022 року складено відповідний актовий запис №327 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2022 року. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом від 14.11.2012 року зареєстрованого в реєстрі за №18/4, згідно якого покійна - [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: земельну ділянку (пай) згідно державного акту на право власності серії ХМ №055233 площею 0,90 га, розташовану в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2.90 га кадастровий номер 6824281300:04:005:0054 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старокостянтинівської територіальної громади с.Малий Чернятин поле №6 (бувша Великочернятинська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області) підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №055233. [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак не може її оформити у зв`язку із відмовою нотаріуса від 18.04.2024 року №584/02-14, обґрунтованою тим, що існує ще один спадкоємець за заповітом окрім позивача, щодо якого неможливо встановити намір спадкування (відсутня заява про те, що спадщину він не прийняв і приймати не буде). Судом встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом від 14.11.2012 року зареєстрованого в реєстрі за №18/4 до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] не звертався. Як зазначено в позовній заяві представником позивача адвокатом Віхерко Н.О., [PERSON] проживає за кордоном та не проживав із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто не може вважатися таким що прийняв спадщину. За правилами ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1\~ст. 1272 ЦК України\~передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Якщо спадщину не прийняв спадкоємець за заповітом, застосовується норма ч.1 ст.1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну (п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», далі\~ постанова № 7). Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією спадкової справи №325/2022 від 09.08.2022 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2022 року, відповіддю на звернення №584/02-14 від 18.04.2024 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0000377392023 від 02.03.2023 року, копією дублікату заповіту від 14.11.2012 року зареєстрованого в реєстрі №81, копією державного кату на право власності на земельну ділянку серії ХМ №055233. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Враховуючи, на те що земельну ділянку [PERSON] за життя набула у встановленому законом порядку, її право власності підтверджено належними та допустимими доказами, однак один із спадкоємців за заповітом окрім позивача є ще і [PERSON] , щодо якого неможливо встановити намір спадкування (відсутня заява про те, що спадщину він не прийняв і приймати не буде), що унеможливлює подальше здійснення нотаріальних дій позивачем стосовно належного оформлення спадкових прав та проведення державної реєстрації права на спадкове майно, тому суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування належить визнати право власності на частку вказаної земельної ділянки. За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді частки земельної ділянки за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: partial