Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на утримання останньої. Стислий виклад позиції позивача Позивач є рідною тіткою неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Дошлюбне прізвище позивача також [PERSON] . Батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] є рідним братом позивача. Відповідач [PERSON] в період з 18.06.1994 року по серпень 2013 року перебувала в шлюбі з братом позивача та є матір`ю неповнолітньої [PERSON] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.01.2014 року шлюб між братом позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.06.2021 року місце проживання неповнолітньої [PERSON] визначено з батьком [PERSON] , а також з відповідача [PERSON] на користь батька дитини стягнуто аліменти на утримання останньої. [INFO] батько неповнолітньої [PERSON] помер. 19.02.2024 року старшим державним виконавцем Олександрійського відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа від 05.11.2021 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у зв`язку зі смертю їх стягувача [PERSON] . Згідно наказу служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 05.02.2024 року №2/24-ОД неповнолітню [PERSON] тимчасово влаштовано у родину тітки, тобто позивача, з покладенням на неї відповідальності за життя та здоров`я дитини. Наразі дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача, оскільки мати дитини добровільної допомоги на її утримання не надає, стягнення аліментів тимчасово припинено. Крім того, відповідач вже понад чотири роки повністю ігнорує свої батьківські обов`язки, не приділяє дитині належної уваги, не займається її вихованням, не турбується про її життя та здоров`я, розвитком та освітою не переймається. Вона зовсім не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини. При цьому, жодних перешкод для виконання [PERSON] її батьківських обов`язків не існує, вона свідомо ухиляється від їх виконання. На засіданні педагогічної ради Ліцею №17 Олександрійської міської ради, де навчається неповнолітня [PERSON] , було ухвалено дати згоду на позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її дочки [PERSON] . Органом опіки та піклування складено висновок від 27.02.2024 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітньої дочки [PERSON] . Рух справи у суді Позовну заяву подано до суду 21.03.2024 року. Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позиція учасників справи Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Заінтересована особа до розгляду справи по суті вимог подала заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав підтримує, просить позовну заяву задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Так, виклик відповідача в судові засідання було здійснено шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання, зареєстрованого в установленому порядку, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач причини неявки не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами. 27.09.2024 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , 28.02.1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії наказу в.о. начальника служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 05.02.2024 року №2/24-ОД неповнолітню [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано у родину тітки [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , на період з 05.02.2024 року до прийняття рішення щодо подальшого влаштування дитини. На [PERSON] покладено відповідальність за життя та здоров`я неповнолітньої [PERSON] . Згідно з актом обстеження умов проживання від 16.02.2024 року, складеного комісією в складі класного керівника Ліцею №17, практичного психолога та соціального педагога закладу, з метою вивчення житлово-побутових умов проживання неповнолітньої [PERSON] в родині своєї тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаного акту дитина має свою окрему кімнату для сну та відпочинку, в якій також є шафа для зберігання одягу. Стіл та стілець знаходяться в іншій великій та добре освітленій кімнаті, біля вікна, є багато полиць для зберігання шкільного приладдя. У квартирі чисто, охайно. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Відповідно до характеристики на [PERSON] , наданої Ліцеєм №17 Олександрійської міської ради, дитина навчається в закладі з першого класу. Має середній та достатній рівень знань. Без поважних причин навчання не пропускає. У спілкуванні з однокласниками та учителями позитивна, товариська. За період навчання конфліктів не було. Дитина контактна, виявляє інтерес до співпраці з дорослими. Рівень інтелектуального розвитку відповідає віковій нормі, емоційно-вольова сфера сформована. Крім того, дитина навчається в художній школі. [PERSON] проживала з батьком, який постійно цікавився її навчанням та успіхами, був членом батьківського комітету класу, постійно приходив на батьківські збори. Взаємини зі старшим братом та рідною тіткою [PERSON] . доброзичливі, до матері негативне ставлення. За період навчання [PERSON] з п`ятого класу і по даний час мама з класним керівником не спілкувалась, жодного разу у школу не приходила. Під час бесіди [PERSON] виявила бажання проживати з тіткою, яка доброзичливо ставиться до неї та почувається в безпеці. Згідно витягу з протоколу №3 засідання педагогічної ради Ліцею №17 від 19.02.2024 року педагогічна рада закладу дала згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] , матері учениці 9-В класу [PERSON] , як такої, що не виконує передбачених законодавством обов`язків щодо виховання доньки. Під засідання педагогічної ради було вислухано класного керівника неповнолітньої [PERSON] , яка розповіла про те, що за час навчання дитини в закладі з 5 по 9 клас мати жодного разу до школи не приходила, з класним керівником не спілкувалась, на дзвінки з мобільного не відповідає. Зі слів дитини мати випиває, ніде не працює, участі у її виховані та матеріальному утримані не приймає, проживає окремо. Батько дитини помер у січні 2024 року. Наразі [PERSON] проживає разом з тіткою [PERSON] , умови для проживання та навчання задовільні, дитина має окрему кімнату. На підставі рішення педагогічної ради Ліцею №17 від 19.02.2024 року та протоколу №3 засідання педагогічної ради від 19.02.2024 року, адміністрація закладу вважає доцільним порушити питання про позбавлення батьківських права [PERSON] , матері учениці 9-В класу [PERSON] , як такої, що не виконує передбачених законодавством обов`язків щодо виховання доньки. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 27.02.2024 року, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] . Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з СК України, Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Так згідно частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача посилається на те, що підставою для цього є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Натомість відповідач протягом тривалого часу вихованням дитини не займається, остання з 2016 року проживала разом з батьком, а після його смерті [INFO] , була влаштована у родину рідної тітки, сестри батька. Мати бажання щоб дитина проживала з нею не виявила. До суду відповідач не з`явилась, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 2,3 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Стаття 183 Сімейного Кодексу регламентує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як вбачається з рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.06.2021 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , визначено разом з батьком [PERSON] . З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 24.09.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно з копією постанови старшого державного виконавця Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 19.02.2024 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №398/3528/18 від 05.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , завершено у зв`язку зі смертю стягувача. Відповідно до п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно абз.2 ч.1 ст.40 вказаного закону виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Оскільки наказом в.о. начальника служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 05.02.2024 року №2/24-ОД неповнолітню [PERSON] , [INFO] у родину тітки [PERSON] , влаштовано тимчасово на період з 05.02.2024 року до прийняття рішення щодо подальшого влаштування дитини, суд виходячи з принципу якнайкращих інтересів дитини, вважає за необхідне стягнути аліменти на користь дитини, зобов`язавши [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок дитини для перерахування аліментів на її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 21.03.2024 року. Норми п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України вказують, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Висновки за результатами розгляду справи Судом встановлено, що відповідач є матір`ю неповнолітньої [PERSON] та відповідно до ст.150 СК України, має обов`язки піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дитину, готувати її до самостійного життя. Надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази підтверджують невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо дитини, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її неповнолітньої дочки. Крім того, підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір за вимогою про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1211 грн 20 коп. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, тому він підлягає стяганню з відповідача на користь держави в сумі 1211, 20 грн.

Outcome: partial