Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів, [PERSON] ,\~Олешанської сільської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована та проживала одна в приватному будинку за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з будинку, земельної ділянки під будинок, та двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1102 га i 0,7117 га. Ще за життя мати оформила на випадок своєї смерті заповіт, яким все своє майно заповіла йому та його сестрі [PERSON] в рівних частках. Однак, у встановлений законодавством строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не звертався, оскільки йому не було відомо про наявність такого заповіту. Так, як перед смертю матері за нею доглядала його сестра [PERSON] , тому був впевнений, що все майно матір заповіла сестрі, у зв?язку з чим не цікавився спадщиною. Про існування заповіту йому стало відомо у травні 2024 року від його сестри [PERSON] . Остання не мала наміру приймати спадщину і на сьогоднішній день не прийняла її. Заяву про відмову від прийняття спадщини не писала. Вважає, що це є вагомою причиною пропущеного ним строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак 23.09.2024 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 44). \~ \~ \~ \~ Представник відповідача, Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився, однак 24.09.2024 року на адресу суду надіслав заяву, в якій вказав, що позов визнає у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 50). \~ \~ \~ Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак 13.09.2024 року через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що проти позовних вимог не заперечує та просила розгляд справи здійснювати без її участі (а.с. 38). \~ \~\~ 23.07.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 19.08.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позовна вимога про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що на праві приватної власності, [PERSON] належали земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1102 га, яка розташована в урочищі «Митниця», Живачівської сільської ради Тлумацького району, Івано-Франківської області, із кадастровим номером 2625683700:05:005:0189 та площею 0,7117 га, яка розташована в урочищі «Рогова», Живачівської сільської ради Тлумацького району, Івано-Франківської області, із кадастровим номером 2625683700:05:001:0054, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95086107, № 95077569 (а.с. 11, 12). Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач, [PERSON] , народився [INFO] , де в графі батько зазначений « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] » (а.с. 7). Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що зазначено у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2019 року (а.с. 4). З копії заповіту від 19.04.2004 року встановлено, що [PERSON] склала та\~посвідчила у\~виконкомі Живачівської\~сільської ради\~Тлумацького району\~Івано-Франківської\~області заповіт,зареєстрованого в реєсті за № 16,\~яким все\~майно,\~де б\~воно не\~знаходилось і\~з чого\~б не\~складалося,\~і взагалі\~все те,\~що за\~законом матиме\~право заповіла\~позивачу [PERSON] \~та [PERSON] \~в рівних\~долях (а.с. 5). Згідно довідки № 147 від 16.05.2024 року, яка видана Живачівським старостинським округом Олешанськї сільськї\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області вбачається, що його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , була постійною жителькою с. Живачів і на день смерті зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб за даною адресою не було. Заповіт від імені [PERSON] в Живачівській сільській раді посвідчувався 19 квітня 2004 року і зареєстрований в реєстрі за № 16 (а.с. 6). 16.09.2024 року листом приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належить [PERSON] , оскільки позивачем не було подано до нотаріальної контори в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини та на момент її смерті зареєстрованим за адресою померлої не був (а.с. 40). Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та його мати спадкодавець були зареєстровані за різними адресами. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. У вищевказаному Пленумі Верховного Суду України роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до висновків Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанови у справах № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року, № 591/1271/18 від 15 квітня 2021 року). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту та дізнався про його існування у травні 2024 року, то суд вважає за необхідне визнати дані причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved