Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , за життя заповіт він не склав. Спадкоємців першої черги немає. Оскільки дядько не був одружений та дітей не мав. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті [PERSON] він не писав, оскільки не знав про наявність спадкового майна. Нещодавно, перебираючи документи в будинку дядька він знайшов державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧН №179974 виданий на імя [PERSON] . В березні 2024 року він звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, де йом убуло відмовлено у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Незнання про існування спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Просиd суд визначити йому додатковий строк терміном у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явився, у заяві від 18.08.2024 просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Лосинівської територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області в особі секретаря селищної ради надіслав 22.08.2024 до суду заяву, в якій просив справу розглянути у їх відсутність відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.07.2022 підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Згідно довідки Галицького старостинського округу №8/84 від 06.03.2024 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживв у [ADDRESS] . На день смерті померлого разом з ним за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.8). Спадкова справа після його смерті не заводилась, що підтверджується витягом із спадкового реєстру №76165913 від 12.03.2024 (а.с.10). У матеріалах справи наявна відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.9). Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк. Судом достовірно встановлено, що позивач на час відкриття спадщини постійно не проживав із спадкодавцем, а отже фактично спадщину не прийняв та заяву про прийняття спадщини, у встановлений законом строк, не подав, а отже є таким, що її не прийняв. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вище вказаних норм права суд зазначає, що судом не можуть бути визнані поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12, з яким погодився і Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі №465/3093/16-ц. Підсумовуючи все вище вказане, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем перешкоди для подання заяви, а також поважна причина - необізнаність про наявність спадкового майна, не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, тому у задоволенні позову слід відмовити з наведених підстав.

Outcome: dismissed