Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

У травні 2024 року ТОВ Фінансова компанія Ел.Ен.Груп звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором №010/2560/82/728427 від 20 листопада 2019 року у розмірі 231646 грн 68 коп., судового збору у розмірі 3474 грн 69 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20 листопада 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву - договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2560/82/728427, за якою відповідач отримав кредит в сумі 83200 грн. терміном до 20 листопада 2023 року під процентну ставку 48,0% річних. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 20 листопада 2023 року утворилась заборгованість в сумі 231 646,68 грн., з якої 83 200 грн\~заборгованість за дозволеним овердрафтом, 5797,15 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом, 3645,26 грн. - заборгованість за процентами\~ станом на 23 лютого 2021 року та 129004,27 грн - заборгованість за відсотками за період з 24.02.2021 року по 20.11.2023 року. Досудова вимога про дострокове виконання боргових зобов`язань відповідачем проігнорована. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія Ел.Ен.Груп укладено договір № 114/2-31-F про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №010/2560/82/728427 від 20 листопада 2019 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп». Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на момент відступлення прав вимоги становила 83200 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2024 року відкрито позовне провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13 червня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу у його відсності. На обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль», з якими відповідач укладав заяву до договору банківського обслуговування, оскільки не надано повного тексту договору факторингу із додатками, докази його виконання, а отже і наявність у позивача прав вимоги. Крім того уважав, що відсутні також докази факту отримання ним кредитних коштів, розміру заборгованості та її розрахунку. На переконання відповідача, нарахування йому як військовослужбовцю, призваному на військову службу за мобілізацією в особливий період, відсотків за користування кредитом, суперечить вимогам Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", строк позовної давності сплив, оскільки договір укладено 21 листопада 2019 року строком на три роки, а тому просив застосувати позовну давність у справі. Крім того, на переконання відповідача, витрати на правову допомогу є неспівмірними фактичним виратам та складності справи. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що тверження відповідача про відсутність доказів на підтвердження позовних вимог спростовуються матеріалами справи та зобов`язувався надати оригінали усіх документів у разі відмови в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження. Представник позивача [PERSON] також подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відзиві на позовну заяву [PERSON] вказував на наявність клопотання про зупинення провадження у справі, однак таке клопотання до відзиву долучено не було, про що складено відповідний акт від 13 червня 2024 року та повідомлено відповідача. Ураховучи, що відповідачем подано відзив на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у його відсутності, суд уважає за доцільним розглянути справу у його відсутності на підстві наявних доказів. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву - договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2560/82/728427. Відповідно до п.п. 1.2 заяви - договору з дати надання кредиту банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 83200 грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п.п.1.2.1. Кредит надається з метою: 1.2.1.1. придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 500000 грн. Відповідно до п.п. 1.2.2 Строк кредиту 48 місяці з 20 листопада 2019 року по 20 листопада 2023 рок. Відповідно до п.п. 1.2.3. Процентна ставка фіксована, становить 48,0 % процентів. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія Ел.Ен.Груп укладено договір № 114/2-31-F про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. За цим договором здійснюється відступлення права вимоги щодо портфелів заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у додатку 1 до договору в межах загальної суми (без урахування пені) за всіма портфелями заборгованості 120000000 грн. Згідно п. 2.3.2.-2.3.3 вказаного договору протягом 5 банківських днів з дати отримання зазначеного в п.2.3.1 з повідомлення від Первісного кредитора Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору в порядку, передбаченому ст.. 3 Договору, вказану у повідомленні загальну вартість сформованого сформованого Порфеля Заборгованості, яка визначається як сумарний розмір фіксованої одиничної ціни кожного Права Вимоги, що входить до Портфеля Заборгованості. Первісний кредитор не пізніше 5 робочих днів з дати отримання коштів в розмірі загальної вартості Прав вимоги сформованого Портфеля Заборгованості, готує та направляє на підписання Новому кредитору реєстр боржників, яким фіксується відступлення прав вимоги за сформованим портфелем заборгованості. Дата підписання реєстру боржників є датою відступлення прав. Договір містить посилання на 10 додатків, зокрема критерії до прав вимоги; форма повідомлення нового кредитора про формування портфеля заборгованості та його готовність до продажу; форма портфелю заборгованості; форма реєстру боржників; форма повідомлення боржника про відступлення права вимоги; та інші. Відповідно до долученого до матеріалів справи витягу з реєстру боржників від 17 лютого 2021 року до договору відступлення права вимоги № 114/2-31, за порядковим номером 8809316 значиться [PERSON] загальна сума заборгованості становить 98\~997 грн 15 коп. Згідно п.1, 2 ч. 1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва). Відповідно до\~ст.514\~ЦКУкраїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1,2 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 83 ЦПК України позивач, особа, яким законом законом надано право звертатись до суду в інтересах інших сіб, повинні подати докази разом із позовною заявою. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з даним позовом позивач указує на те, що ним отримано право вимоги за зобов`язаннями до [PERSON] уклавши договір відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09 квітня 2020 року з ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп». Відповідно до умов вказаного договору дата підписання сторонами реєстру боржників є датою відсуплення прав. Реєстр боржників, відповідно до умов зазначеного договору - це письмовий перелік, що місить імена, прізвища, та по батькові, найменування Боржників, їх контактні дані, реквізити Кредитних договорів, Дату відступлення вимоги, розрахунок заборгованості Боржника на дату відступлення права вимоги, варість Прав Вимоги, відомості про статус справи, перелік договорів забезпечення, а акож інші дані про Боржників, визначені в Реєстрі Боржників, який складений за формою згідно з Додатком №3 до цього Договору. Проте, всупереч вимогам ст.ст.81, 83 ЦПК позивачем на підтвердження переходу до нього права вимоги не долучено реєстру боржників, складеного відповідно до умов договору, а до самого договору не долучено додатку №3, що позбавляє суд можливості перевірити відповідність долученого витягу з Реєстру Боржників умовам договору. Витяг з реєстру не містить усіх відомостей про Боржника, розрахунку заборгованості на дату відступлення, та з нього неможливо зробити висновок про дату відступлення прав вимоги, оскільки він датований 17 лютого 2021 року. Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2023 року у справі №683/2689/23, яким визнано таким, що не підлягає виконавчий напис, який вчинено 06 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., за реєстровим №32847 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен. Груп» заборгованість за кредитним договором №010/2560/82/728427 від 20 листопада 2019 року в розмірі 102992 грн 41 коп. не є допустимим доказом, оскільки його копія не засвідчена у встановленому законом порядку та не місить відмітки про набрання ним чинності. Таким чином позивачем не доведено обставин переходу до нього права грошової вимоги за кредитним договором №010/2560/82/728427 від 20 листопада 2019 року. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» заборгованості за договором №010/2560/82/728427 від 20 листопада 2019 року у розмірі 231646 грн 68 коп., судового збору у розмірі 3474 грн 69 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю, питання про застосування строку позовної давності не вирішується.

Outcome: dismissed