Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 29 березня 2024 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та пені. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 липня 2023 року в м. Дніпро Центральний міст, е/о № 36, з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом автомобілем «Opel Corsa», д.р.н. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Seat Leon», д.р.н. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, а позивач матеріального збитку. Вказані обставини встановленні постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2023 року, справа № 201/8753/23, якою встановлена вина водія [PERSON] у скоєному ДТП. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія [PERSON] , застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «УСГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності водіїв № ЕР/211473842 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 160 000 гривень). На заяву позивача про виплату від 11.07.2023 року відповідачем була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 40 124,43 гривень, що не відповідає, на думку позивача, розміру заподіяної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження «Seat Leon», д.р.н. [NUMBER] , яка складає 48 486,27 грн., що розрахована відповідно до висновку експерта [PERSON] № 0908/23 від 04.08.2023 року, що був складений на замовлення позивача. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути із страховика недоплачене страхове відшкодування у розмірі 8 361,84 гривень, враховуючи, що ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну в результаті пошкодження майна становить 160 000,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 2760,00 грн. та пеню в розмірі 1220,08 грн. Представник відповідача ПАТ «СК «УСГ» 21 травня 2024 року надав до суду відзив на позовну заяву у якій позовні вимоги не визнав у повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що страховик самостійно, в передбачений п. 34.2.ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) строк направив для огляду пошкодженого ТЗ свого представника на підставі якого ним 20.07.2023 року був складений відповідний протокол огляду транспортного засобу. Оскільки відповідач провів у встановлений 10-ти денний строк огляд автомобіля позивача, то потерпіла особа в силу положень п. 34.3 ст. 34 Закону не набула права самостійно замовити оцінку спричиненого збитку, а страховик не має підстав для визначення розміру страхового відшкодування на підставі такої оцінки позивача. Крім цього звертає увагу суду на те, що страховик у відповідності із вимогами Закону звернувся до ТОВ «ЕДАК», який на підставі Звіту № 139783 від 21.07.2023 року, виконаного оцінювачем [PERSON] визначив вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Seat Leon, д.р.н. [NUMBER] в розмірі 40 124,43 грн. 23 січня 2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві та просив задовольнити позовні вимоги. У відповіді на відзив представник Позивача звернув увагу, що оцінювач [PERSON] не оглядав пошкоджений транспортний засіб «Seat Leon», д.р.н. [NUMBER] , а тому його звіти складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Аналогічна позиція викладена в постанові ВП ВСУ від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц та постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц. Також, звернув увагу суду, що відповідно до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення та висновок експерта [PERSON] № 0908/23 від 04.08.2023 року відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 квітня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 12 квітня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «СК «УСГ» надав до суду заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, просив розглядати справу без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. 14 липня 2023 року в м. Дніпро Центральний міст, е/о № 36, з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом автомобілем «Opel Corsa», д.р.н. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Seat Leon», д.р.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2023 року, справа № 201/8753/23 встановлена водія [PERSON] у скоєному ДТП. Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія [PERSON] застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «УСГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв № ЕР/211473842 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 160 000 гривень). На заяву позивача про виплату від 11.07.2023 року відповідачем була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 40 124,43 гривень на рахунок станції технічного обслуговування ФОП [PERSON] Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п.п.3, 4 ч. 1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 14 липня 2023 року в м. Дніпро Центральний міст, е/о № 36, з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом автомобілем «Opel Corsa», д.р.н. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Seat Leon», д.р.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023 року, справа № 201/2249/23 встановлена водія [PERSON] у скоєному ДТП. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За викладених обставин зазначена постанова суду, яка ухвалена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме ДТП за участі сторін, має преюдиційне значення для розгляду цієї справи. Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія [PERSON] , застрахована страховою компанією ПрАТ "СК "УСГ", на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв № ЕР/211473842 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 160 000 гривень). На заяву позивача про виплату страхового відшкодування від 11.07.2023 року відповідачем була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 40 124,43 гривень на рахунок станції технічного обслуговування ФОП [PERSON] . Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. При розрахунку вказаного страхового відшкодування страховик керувався звітом оцінювача [PERSON] № 139783 від 21.07.2023 року, який був виконаний на підставі протоколу огляду пошкодженого ТЗ, складеного представником відповідача аварійним комісаром [PERSON] 20.07.2023 року. Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 0908/23 від 04 серпня 2023 року за вихідними даними експерта [PERSON] , матеріальний збиток спричинений в результаті пошкодження автомобіля Seat Leon, д.р.н. [NUMBER] станом на 04.07.2023 року складає 48 486,27 грн. Згідно звіту ТОВ «ЕДАК» № 139783 від 21.07.2023 року, виконаного оцінювачем [PERSON] матеріальний збиток спричинений в результаті пошкодження автомобіля Seat Leon, д.р.н. [NUMBER] станом на 04.07.2023 року складає 40 124,43 грн. Надаючи правову оцінку наявним матеріалам справи, суд виходить з наступного. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092(у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839 (далі - Методика. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики. Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), або висновком експерта (якщо складається судовим експертом). Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 (надалі Методика), Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості ТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд. Крім цього вказаною Методикою передбачено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі про що зазначено в п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц та у постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц. Варто також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Відповідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Матеріали справи не містять доказів того, що власник пошкодженого майна доручав проведення оцінки свого майна іншим суб`єктам оціночної діяльності окрім експерта [PERSON] , який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача. Суд вважає за можливе прийняти до уваги та ґрунтувати своє рішення на підставі висновку транспортно-товарознавчої експертизи за вихідними даними, зазначеними у висновку експерта № 0908/23 від 04 серпня 2023 року за вихідними даними експерта [PERSON] , складеного на замовлення позивача, а не за вихідними даними у звіті оцінювача на замовлення відповідача. Таке рішення суду зумовлене тим, що звіт ТОВ «ЕДАК» № 139783 від 21.07.2023 року, виконаного оцінювачем [PERSON] складено без особистого огляду автомобіля Позивача. При цьому, сам звіт в порушення вимог п.56 Національного стандарту №1 не містять пояснень щодо неможливості особистого огляду оцінювачем пошкодженого авто позивача та необхідність використання Акту огляду, складеного іншою особою. Оцінювач [PERSON] при складанні звіту не попереджався про кримінальну відповідальність, діяв від імені страхової компанії на підставі договору доручення, що може свідчити про його заінтересованість при вчиненні дій в інтересах відповідача. Доказів того, що вказаний оцінювач [PERSON] має свідоцтво судового експерта, яке надавало б йому право складати висновки експертного дослідження без особистого огляду об`єкта дослідження, суду не надано . Натомість, висновок експерта № 0908/23 від 04 серпня 2023 року, складений на підставі протоколу огляду транспортного засобу, який було складено тим же експертом, що проводив саме експертне дослідження на замовлення позивача. При цьому, на проведення огляду експертом авто позивача на замовлення останнього сторона відповідача запрошувалась належним чином. Експерт [PERSON] обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок про що зазначено у висновку. Відтак, саме вихідні дані у висновку експерта, на відміну від вихідних даних у звіті оцінювача, сприймаються судом як достовірні та обґрунтовані, як так, що зібрані із дотриманням встановленого законом порядку. Таким чином, суд вважає за необхідне прийняти до уваги та ґрунтувати своє рішення у справі на результатах висновку № 0908/23 від 04 серпня 2023 року, складеного експертом Дроздовим Ю.В. на замовлення позивача. З наведених вище підстав суд вважає позовні вимоги до відповідача в частині доплати страхового відшкодування обґрунтованими, підтвердженими належим доказами та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного розрахунку: 48 486,27 грн. (вартість матеріального збитку на підставі висновку експерта [PERSON] ) 40 124,27 грн. (сплата ПАТ "СК "УСГ")= 8 361,84 грн., враховуючи, що максимальний ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну в результаті пошкодження майна за договором № ЕР/211473842 складає 160 000,00 грн.). Статтею 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Пунктом 36.5 зазначеного вище закону встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. 11.07.2023 року Відповідач отримав від представника [PERSON] заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідач повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 11.10.2023 року включно. Враховуючи те, що відповідачем було недоплачено на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 8 361,84 грн., то у період з 12.10.2023 року по 29.03.2024 року мають бути сплачені штрафні санкції. Тобто, за період з 12.10.2023 року по 29.03.2024 року з відповідача підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 1220,08 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, на підставіст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір, витрати на проведення авто товарознавчого дослідження 2760,00 гривень.

Outcome: approved