Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

21.05.2024 року позивач [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «МЕГАБАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 22.05.2024 року ухвалою судді було відкрито провадження по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що як вбачається з виконавчого напису № 16420 від 04.06.2021р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною останній накладений з приводу заборгованості, яка виникла внаслідок кредитного договору № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018 p., укладеним iз AT «МегаБанк», заборгованості у poзмірі 43191,87 грн., з яких:1) 26 939,66 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 2) 1435,40 грн. - прострочена заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом; 3) 2 693,96 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 4) 12 122,85 грн. - строкова заборгованість за штрафом та пенею (з 07.05.2018 р. до 28.04.2021 р.). За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 44191,87 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2018 р. по 28.04.2021 р. Оскаржуваний виконавчий напис позивачу не надсилався, про наявність останнього позивач дізнався у застосунку «Дія», що відносно нього 13.10.2021 p. відкрито виконавче провадження ВП 67142660 на підставі поданої відповідачем заяви про примусове виконання вказаного виконавчого напису. У жовтні 2021 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на його рахунку, а також на майно. Однак, вважає, що вказаний виконавчий напис виданий з порушенням нормативно-правових актів, які регулюють зазначені відносини. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат»: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з Постанови КМУ від 29 червня 1999 року №1172, (чинній на момент вчинення виконавчого напису) розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» втратив чинність. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус, не отримував від нього та відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до мене. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував тa не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача і не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис обуло вчинено нa підставі розрахунку заборгованості, підготовленого відповідачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача i не може бути доказом безспірності грошових вимог. Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали квитанції про надання поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику, тобто позивачеві, вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, а також підтверджують отримання ним даної вимоги. Отже , в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів що встановлюють прострочення зобов`язання При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. 3 урахуванням зазначеного не можна встановити безспірність вимог відповідача до [PERSON] , а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Відповідно до ст. 88 закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є також подання вимоги в межах строку позовної давності и роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Таким чином, у випадку якщо і відбулось прострочення платежу по кредитному договору, то воно повинно було відбутись з травня 2018 року. Крім того, стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2018 р. по 28.04. 2021 р. про що зазначено у виконавчому написі. Враховуючи, що строк звернення за виконавчим написом складає три роки, то виконавчий напис № 16420 від 04.06.2021 р. вчинено із порушенням норм закону. Отже, вважає що відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати виконавчий напис № 16420, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 04.06.2021 р. щодо стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за кредитним договором № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018 p. грошових коштів таким ,що не підлягає виконанню та стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. 10.06.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на наступне. 07 травня 2018 р. між [PERSON] та АТ«МЕГАБАНК» було укладено Кредитний договір № 73-702-850-18-\~Г згідно з яким [PERSON] було надано грошові кошти в розмірі 29939,66 гривень, на строк з 07 травня 2018 року до 06 травня 2020 року включно, з процентною ставкою 15%, процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2. Договору 0,10%. Позивачем не заперечується, що між сторонами укладено вищевказаний кредитний договір. Взяті за кредитними договором зобов`язання банк виконав належним чином та у повному обсязі, кредитні кошти були отримані позивачем у повному обсязі. Позивачем умови кредитного договору виконувалися неналежним чином. Неналежне виконання позивачем взятих за кредитним договором зобов`язань призвело до виникнення простроченої заборгованості. Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням позивачем кредитних зобов`язань, АТ «Мегабанк» був вимушений обрати примусовий спосіб погашення заборгованості за кредитним договором виконавчий напис № 16420, вчинений 04.06.2021 року приватним нотаріусом Данич О.Ф. Відповідач зазначає, що згідно останніх правових висновків Верховного суду посилань позивача на незгоду із заборгованістю не достатньо для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява взагалі не містить посилань на відсутність у позивача заборгованості або на неповноту чи неправильність здійснених кредитором розрахунків заборгованості. При поданні даної позовної заяви позивач не наводить жодних розрахунків, не доводить відсутності заборгованості чи наявності боргу у меншому розмірі, ніж визначений кредитором на час звернення до Приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою КМУ від 29 червня 1999 року N 1172, який регулює даний різновид правовідносин, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Подання будь-яких інших документів для вчинення написів даної категорії не передбачено. Всі необхідні документи були передані стягувачем нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису. Посилання ж позивача на нібито на відсутність вимоги в нотаріальній справі, є лише його припущенням, що не підтверджене жодними доказами. Щодо безспірності заборгованості за п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29 червня 1999 року N 1172, для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто мова йде саме про документи, розрахунки, які встановлюють наявність прострочення виконання зобов`язання, визначають обставини несплати чергових платежів. Таким чином, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Звертає увагу суду, що мова йде саме про безспірність заборгованості, тобто самого факту наявності заборгованості або її розмірів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Згідно до заяви про вчинення виконавчого напису та додатків до неї, що міститься в матеріалах приватного нотаріуса - банком були виконані зазначені умови, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, не є безспірним. Також звертає увагу, що позивачем не спростовано суму боргу за виконавчим написом. Позивачем жодним чином не доведено, що в нього наявний інший розмір заборгованості перед кредитором, адже - не надано доказів того, що на час вчинення виконавчих написів, сума заборгованості була іншою ніж та, яка вказана нотаріусом, жодних доказів відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, ніж зазначено у виконавчому написі, позивачем не надано, та позивачем взагалі не доведено, чим саме порушуються його права вчиненням виконавчого напису для погашення заборгованості за кредитним договором при існуючій та неспростованій сумі боргу. Таким чином, подання позивачем позовної заяви, за наявності заборгованості перед відповідачем, розмір якої ним не спростовано, є спробою ухилення боржника від виконання взятих на себе зобов`язань. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своєї позиції. Факт не виконання зобов`язання по кредитному договору позивачем не оспорюється. Очевидно, що дії позивача, який оспорює виконавчий напис, суперечить його попередній поведінці, а саме підписанню кредитного договору, згідно з яким позивач (позичальник) безумовно погодився з тим, що у разі неналежного виконання взятих на себе зобов`язань банк отримує право стягнення заборгованості в судовому або позасудовому порядку. При цьому право вибору способу захисту порушеного права належить кредитору. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх недоведеність, оскільки на час вчинення оспорюваного виконавчого напису сума заборгованості за кредитом була безспірною. Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, тобто на позивача в таких спорах покладається обов`язок довести, що заборгованість є іншою, ніж та, що вказана в виконавчому напису. Жодних доказів на спростування цього позивач в своєму позові не зазначив. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ«МЕГАБАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі (а.с.20-31 т.1). Відзив подано у встановлені законом строки. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 03.06.2024 року (а.с.26 т.1), відзив сформовано в системі «Електронний суд» 09.06.2024 року. 10.06.2024 року представником позивача подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зустрічні позовні\~вимоги обґрунтовані\~наступним.Між позивачем за зустрічним позовом та відповідачем за зустрічним позовом 07 травня 2018 р. було укладено Кредитний договір № 141-411-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами), який міститься в матеріалах справи № 73-702-850-18-\~Г , згідно з яким відповідачу за зустрічним позовом було надано грошові кошти в розмірі 29 939,66 гривень, на строк з 07 травня 2018 року до 06 травня 2020 року включно, з процентною ставкою 15%, процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2. Договору 0,10%. Позивач за зустрічним позовом перед відповідачем за зустрічним позовом свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти на строк з 07 травня 2018 року до 06 травня 2020 року включно, в розмірі 29 939,66 грн., що підтверджується випискою з особовою рахунку відповідача за зустрічним позовом, заявою на видачу готівки та розрахунком заборгованості (додаються). Водночас відповідачем за зустрічним позовом свої зобов`язання перед позивачем за зустрічним позовом за кредитним договором не виконані належним чином. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем за зустрічним позовом щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками У розділі 2 кредитного договору наведено визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним та вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки. Графік платежів наведено у Додатку №1 до договору, який є невід`ємною його частиною. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору вказаний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «МЕГАБАНК». У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п. 5.5. Кредитного договору Своїм підписом Позичальник підтверджує, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті Банку www/megabank.ua та/або у відділеннях Банку, а також умовами Договору, ознайомлений і згодний. Шрифт тексту, що застосований у Правилах, Договорі та додатках до нього, жодним чином не ускладнюють його читання та розуміння змісту та суті цих документів. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору Відповідач за зустрічним позовом зобов`язаний своєчасно сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору погашення кредитної заборгованості та сплату процентів Позичальник здійснює ануїтетними платежами. Сплата ануїтетних платежів здійснюється Відповідачем за зустрічним позовом щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно до п. 6.2.3. Правил обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК» проценти за користування Кредитом сплачуються Відповідачем за зустрічним позовом щомісяця в залежності від форми (стандартна/ануїтетна), визначеної Договором. Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до п. 2.8. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості Відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5 % від суми Кредиту. В порушення п. п. 1.1., 3.2.3. Кредитного договору, Відповідачем за зустрічним позовом не сплачена в повному обсязі комісія в сумі 2 693,96 грн. Згідно п.2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Отже, відповідач за зустрічним позовом в порушення вимог пункту 3.2.3 Кредитного договору, своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди), що підтверджується банківськими виписками з особових рахунків відповідача за зустрічним позовом . Відповідачем за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом виконання зобов`язання за кредитним договором було забезпечено: неустойкою Згідно пункту 6.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Таким чином сума несплаченого штрафу у розмірі 45% від суми отриманого кредиту становить 12 521,85 грн. Таким чином, станом на 07.06.2024 р. заборгованість за кредитним договором № 73-702-850-18-Г від 07.05.2018 р. становить 43 680,17 грн. (сорок три тисячі шістсот вісімдесят гривен 17 коп.) та складається з: суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) 26\~936,66 грн.; нарахованих та несплачених процентів 1 524,70 грн.; нарахованої та несплаченої комісії 2 693,96 грн; штрафу за кредитним договором 12 521,85 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 73-702-850-18-\~Г від\~07.05.2017р. в розмірі 43 680,17 грн. та складається з: залишкової суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) складає 26\~936,66 грн.; залишку нарахованих та несплачених процентів 1 524,70 грн.; залишку нарахованої та несплаченої комісії 2 693,96 грн.; штрафу за кредитним договором 12 521,85 грн., а також судовий збір та судові витрати, пов`язані із вирішенням спору (а.с.40-43 т.1). Ухвалою судді Олександрівського районного\~суду Донецької\~області від 11.06.2024 року зустрічну позовну заяву представника [PERSON] , яка діє\~в інтересах\~Акціонерного товариства\~«МЕГАБАНК»,\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 933/321/24 (номер провадження 2/933/62/24)) прийняти до\~спільного розгляду\~з первісним\~позовом [PERSON] \~до Акціонерного\~товариства «МЕГАБАНК»\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~третя особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Данич Оксана\~Федорівна (справа № 933/321/24 (номер провадження 2/933/55/24)) та об`єднати в одне провадження, присвоївши справі № 933/321/24 (номер провадження 2/933/55/24). Ухвалою судді Олександрівського районного\~суду Донецької\~області від 11.06.2024 року у цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~Акціонерного товариства\~«МЕГАБАНК» про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~третя особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Данич Оксана\~Федорівна,\~та зустрічним\~позовом представника\~ [PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~Акціонерного товариства\~«МЕГАБАНК»,\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, - здійснено перехід зі спрощеного\~провадження до\~розгляду за\~правилами загального\~позовного провадження. Розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання в Олександрівському районному суді Донецької області на 03 липня 2024 року на 10:00 годину. 03.07.2024\~року позивачем\~ [PERSON] \~до суду\~надано пояснення\~по справіщодо\~безспірності заборгованості (а.с.130-131 т.1), відповідно до яких як вбачається зі змісту виконавчого напису нотаріуса № 16420 від 06.10.2021р., приватним нотаріусом вчинено напис про стягнення [PERSON] за кредитним договором № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018 р., укладеним iз АТ «МегаБанк», заборгованості у розмірі 43 191,87 грн., в т. ч.: 12 122,85 грн. - строкова заборгованість за штрафом та пенею (з 07.05.2018 p. до 28.04.2021 р.). Слід зазначити, що заборгованість нарахована зa період 3 07.05.2018 p. по 28.04.2021 р., до складу якої входить 12 122,85 грн. - строкова заборгованість за штрафом та пенею. Отже відповідач включив до загальної заборгованості штраф. Так, відповідно до умов кредитування, пунктом 6.2 договору № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018 р. передбачена відповідальність сторін за неналежне виконання обов`язків за договором. При порушенні позичальником строків повернення кредиту, передбачених цим договором, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 45 процентів від суми кредиту. Однак, до виниклих правовідносин щодо стягнення нарахованої пені тa штрафів застосовуються положення ст. 2 ЗУ від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених y затвердженому КМУ переліку, де здійснювалася антитерористична операція. Слід зазначити, що місце проживання позивача с. Очеретине Олександрівського району, яке входить до вищевказаного Переліку. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положення Цивільного кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Отже відповідач, відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 16420 від 06.10.2021p. включив до загальної суми заборгованості штрафні санкції за прострочення повернення кредиту, які в супереч діючого законодавства не мав право нараховувати. Встановивши у кредитному договорі № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018р. сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту (п.2.8) в розмірі 2,5 % від суми кредиту, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту тa процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими. Тобто, пунктом 2.8 кредитного договору позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено. Bpaxoвyючи наведене, оскільки позивачу було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та підлягає застосуванню. Отже, з урахуванням вищезазначеного вбачається, що позивач не згодний з розміром заборгованості за виконавчим написом, а тому зазначену заборгованість неможливо вважати безспірною. Така заборгованість розрахована з порушенням законодавства. Того ж дня (03.07.2024 року) надійшов відзив на\~зустрічну позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого відповідачз вимогами зустрічного позову не згодний. Так, відповідно до умов кредитування, пунктом 6.2 договору № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018 передбачена відповідальність сторін за неналежне виконання обов`язків за договором. При порушенні позичальником строків повернення кредиту, передбачених цим договором, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 45 процентів від суми кредиту. Однак, до виниклих правовідносин щодо стягнення нарахованої пені та штрафів застосовуються положення ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості iз зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де здійснювалася антитерористична операція. Слід зазначити, що місце проживання позивача с. Очеретине Олександрівського району, яке входить до вищевказаного Переліку. Відповідно до\~Прикінцевих та\~перехідних положення\~Цивільного кодексу\~України,\~у разі\~прострочення позичальником\~у період\~дії карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~на всій\~території України\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України коронавірусної\~хвороби COVID-19,\~або/та\~у тридцятиденний\~строк після\~дня завершення\~дії такого\~карантину виконання\~грощового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику)\~банком або\~іншим кредитодавцем\~(позикодавцем),\~позичальник звільняється\~від обов`язків\~сплатити на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойку,\~штраф,\~пеню за\~таке прострочення.\~ Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Однак, встановивши у кредитному договорі № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018р. сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту (п.2.8) в розмірі 2,5 % від суми кредиту, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту тa процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими. Тобто, пунктом 2.8 кредитного договору позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено. Bpaxoвyючи наведене, оскільки позивачу було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та підлягає застосуванню. Отже з урахуванням вищезазначеного вбачається, що вимога позивача в частині стягнення штрафу та комісійної винагороди зa обслуговування кредитної заборгованості заявлена неправомірно. Відповідно до\~умов договору\~№ 73-702-850-2-18-Г\~від 07.05.2018\~та розрахунків\~заборгованості за\~цим договором\~вбачається,\~що кредит\~надавався у\~2018\~році,\~відсотки та\~комісія нараховувались\~щомісячно починаючи\~з 2018\~року. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність застосовується судом лише зa заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач подав свою позовну заяву у червні 2024 року зазначивши в розрахунках період стягнення заборгованості з 07.05.2018 рік по 01.06.2024 рік, у тому числі помісячний період стягнення відсотків, комісії та штрафів з 07.05.2018 рік по 01.06.2024 рік. Отже з урахуванням вищезазначеного позивач звернувся до суду поза межами загальної позовної давності тa спеціальної, а тому строк на стягнення загальної заборгованості за кредитом закінчився 2021 році. Просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог АТ «МЕГАБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмовити в задоволені позову АТ «МЕГАБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі ( а.с.132-133 т.1). 15.07.2024 року представником АТ «МЕГАБАНК» надано пояснення по справі стосовно строків позовної давності, де зазначається, що як свідчать матеріали\~справи,\~відповідачем не\~виконувалися зобов`язання\~по поверненню\~кредитних коштів\~за графіком\~платежів,\~так відповідачем\~підтверджено факт\~не внесення\~станом на\~01.07.2018\~р.\~чергового платежу,\~кредитні кошти\~надавалися на\~строк з\~07\~травня 2018\~року до\~06\~травня 2020\~року включно.\~АТ «МЕГАБАНК»\~просить суд\~врахувати Перехідні\~та прикінцеві\~положення ЦК\~України,\~зокрема: пунктів\~12\~та 19. Відповідно до Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенноекологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Відповідно до Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан. Тобто,\~з урахуванням\~зазначених правових\~норм строки\~позовної давності\~було продовжено\~та відповідно\~не пропущено\~Банком на\~час звернення\~до суду\~з позовною\~заявою про\~стягнення заборгованості Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено правовий висновок про те, що оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (пункт 59). Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. Щодо строків\~позовної давності\~за штрафом\~зазначаємо,\~що підставою,\~яка породжує\~обов`язок\~сплатити неустойку,\~є порушення\~боржником зобов`язання\~(стаття\~610,\~пункт 3\~частини першої\~статті 611\~ЦК України).\~Неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання\~(частина\~перша статті\~549\~ЦК України).\~Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання.\~А пенею\~-\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~несвоєчасно виконаного\~грошового зобов`язання\~за кожен\~день прострочення\~виконання (частини\~друга та\~третя цієї\~статті) Оскільки позовна\~давність до\~основної вимоги\~не спливла\~до звернення\~позивача до\~суду,\~вважається,\~що позовна\~давність не\~спливла і\~до додаткової\~його вимоги\~про стягнення\~з відповідачів\~штрафу та\~пені.\~Відтак,\~не можна\~вважати,\~що вимоги\~Позивача зі\~стягнення неустойки\~заявлені зі\~спливом строків\~позовної давності.\~Тим паче,\~що як\~зазначено вище\~Перехідні та\~прикінцеві положення\~ЦК України\~строки продовжено.\~Окрім того,\~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~259\~ЦК України\~позовна давність,\~встановлена законом,\~може бути\~збільшена за\~домовленістю сторін Пунктом 1.3.\~укладених кредитних\~договорів передбачено:\~«1.3.\~Цей Договір\~є договором\~приєднання до\~Правил обслуговування\~клієнтів в\~АТ «МЕГАБАНК»\~(надалі\~-Правила»,\~які надані\~до матеріалів\~справи Окремим своїм підписом під розділом 5 «Особливі умови» кредитних договорів відповідач підтвердив: - « З Правилами, які розміщені на офіційному сайті Кредитодавця та/або у відділеннях Кредитодавця, а також умовами Договору, ознайомлений і згодний. Шрифт тексту, що застосований у Правилах, Договорі та додатках до нього, жодним чином не ускладнюють його читання та розуміння змісту та суті цих документів». Позивач зазначає, що п. 2.5. розділі ІІ Правил передбачено: « Сторони домовились про те, що позовна давність за спорами, що виникають за Договором, відносно сплати неустойки (пені, штрафів) становить три роки. Сторонами встановлено, що вказане застереження до Договору за своєю правовою природою, змістом, суттю, тощо є договором про збільшення позовної давності». Тобто,\~сторони змінили\~тривалість строку\~позовної давності\~відносно сплати\~неустойки збільшивши\~його до\~трьох років Посилання ж\~відповідача за\~зустрічним позовом\~на Прикінцеві\~та перехідні\~положення ЦК\~України як\~підставу не\~неможливості стягнення\~штрафних санкцій\~також спростовуються\~як безпосередньо\~нормами ЦК\~так і\~матеріалами справи,\~адже пунктом\~15\~цих положень\~дійсно передбачено,\~що «У\~разі прострочення\~позичальником у\~період дії\~карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~на всій\~території України\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України коронавірусної\~хвороби COVID-19,\~або/та\~у тридцятиденний\~строк після\~дня завершення\~дії такого\~карантину виконання\~грошового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику)\~банком або\~іншим кредитодавцем\~(позикодавцем),\~позичальник звільняється\~від обов`язків\~сплатити на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойку,\~штраф,\~пеню за\~таке прострочення» Тобто,\~позичальник звільняється\~від обов`язків\~сплатити на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойку,\~штраф,\~пеню за\~прострочення,\~що виникало\~в період\~дії карантину.\~Відповідно до\~Постанови КМУ\~№ 211\~від 11.03.2020р.\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2»\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої\~респіраторної хвороби\~COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2\~(далі\~-\~COVID-19),\~з урахуванням\~рішення Державної\~комісії з\~питань техногенно-екологічної\~безпеки та\~надзвичайних ситуацій\~від 10\~березня 2020\~р.\~КМУ постановив\~установити з\~12\~березня 2020\~р.\~на всій\~території України\~карантин.\~Матеріалами справи\~підтверджено,\~що порушення\~зобов`язань за\~кредитним договором\~відбулося до\~введення карантину\~на всій\~території України,\~а відповідно\~вказані в\~п.\~15\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~підстави звільнення\~від обов`язків\~сплатити на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойку,\~штраф,\~пеню не\~можуть бути\~застосовані до\~відповідача за\~зустрічним позовом.\~Як і\~не відповідає\~дійсності і\~посилання відповідача\~за зустрічним\~позовом про\~заборону нарахування\~штрафів та\~пені з\~огляду на\~норми Закону\~України «Про\~тимчасові заходи\~на період\~проведення антитерористичної\~операції». Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики: укладеними з юридичними особами і фізичними особами - підприємцями, місцезнаходженням яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 січня 2018 року або до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій; укладеними з громадянами України, місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 травня 2021 року або до яких після 1 травня 2021 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Відповідно до частини четвертою статті 4 цього Закону Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію. Отже, заборона щодо нарахування пені на основне зобов`язання фізичним особам - позичальникам потребує сукупність двох умов, а саме: 1) необхідність реєстрації; 2) необхідність постійного місця проживання боржника, а також скасування може мати місце саме в період проведення антитерористичної операції. Відповідачем же зроблено посилання на Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року, відповідно до якого с. Очеретено знаходилося відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, тобто мова йде про 2015 рік, натомість договір укладено 07.05.2018 році. Враховуючи наведене\~вище,\~АТ «МЕГАБАНК»\~вважає,\~що відсутні\~підстави для\~задоволення заяви\~відповідача про\~застосування строку\~позовної давності (а.с.152-155). Ухвалою Олександрівського районного\~суду Донецької\~області від 17.07.2024 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 14:00 год. 29 серпня 2024 року. У підготовчому судовому засіданні сторони заявили про відсутність необхідності уточнити позовні вимоги первісного та зустрічного позову. 28.08.2024 року до суду надійшло клопотання представника АТ «МЕГАБАНК» про зупинення провадження по справі. Підставою для звернення позивача за первісним позовом до суду стало, на його думку, вчинення виконавчого напису без врахування норм Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року (в редакції Постанови КМУ від 29.11.2001 року), без перевірки нотаріусом безспірності боргу боржника та поза межами строку позовної давності. АТ «МЕГАБАНК» повідомляє суд, що з аналогічними підставами та позовними вимогами (вбачається з тексту судового рішення, що додається) Київським районним судом м. Харкова розглядалася цивільна справа № 953/24156/21 за позовом [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Мегабанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2023 р. по цивільній справі № 953/24156/21, залишеним в силі Постановою Харківського апеляційного суду від 23.05.2024р. позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Мегабанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.08.2024 4 округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено частково, виконавчий напис №23636, вчинений 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною визнано таким, що не підлягає виконанню, стягнуто з Акціонерного товариства «Мегабанк» на користь держави судові витрати зі сплати позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 908 грн. та судового збору за подання позивачем заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. АТ «Мегабанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2024 року. 25.07.2024 року Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відкрито касаційне провадження у даній справі. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. АТ «МЕГАБАНК», з метою повного та всебічного розгляду даної справи № 933/321/24, дотримання принципу правової визначеності, просить зупинити провадження у розгляді даної справи до вирішення Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційної скарги АТ «МЕГАБАНК» по справі № 953/24156/21. (а.с.192-200 т.1). У судовому засіданні 09.10.2024 року, клопотання судом розглянуто та на місці постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання, з огляду на те, що справи, на які посилається заявник мають значні відмінності від справи, що розглядається. Ухвалою Олександрівського районного\~суду Донецької\~області від 29.08.2024 року зустрічний позов представника [PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~Акціонерного товариства\~«МЕГАБАНК»,\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху (а.с.216 т.1). 02.09.2024 року до Олександрівстького районного суду Донецької області надійшла виписка про зарахування судового збору, сплаченого АТ "МЕГАБАНК" у розмірі 2422,40 грн. до спеціального фонду держбюджету України. Ухвалою Олександрівського районного\~суду Донецької\~області від\~03\~вересня 2024\~рокупродовжено розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, та зустрічним позовом представника [PERSON] , яка діє в інтересах Акціонерного товариства «МЕГАБАНК», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Судове засідання призначено на 14:00 годину 20 вересня 2024 року. Третя особаналежним\~чином повідомлена\~про час\~і місце\~розгляду справи,\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~причини неявки\~суду не\~повідомила, письмові пояснення з приводу позову не подала (а.с.114,116,172,175,245т.1; 17-18 т.2). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] підтримав викладені в позовній заяві вимоги та їх обґрунтування. Крім того, зазначив, що заборгованість нарахована зa період з 07.05.2018 p. по 28.04.2021 р., до складу якої входить 12 122,85 грн. - строкова заборгованість за штрафом та пенею. Отже, відповідач включив до загальної заборгованості штраф. Однак, до виниклих правовідносин щодо стягнення нарахованої пені та штрафів застосовуються положення ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених y затвердженому КМУ переліку, де здійснювалася антитерористична операція. Зазначив, що місце проживання позивача с. Очеретине Олександрівського району, входить до вищевказаного Переліку. Отже відповідач, відповідно до виконавчого напису нотаріуса №16420 від 06.10.2021 p. включив до загальної суми заборгованості штрафні санкції за прострочення повернення кредиту, які в супереч діючого законодавства не мав право нараховувати. Отже, з урахуванням вищезазначеного вбачається, що позивач не згодний з розміром заборгованості за виконавчим написом, а тому зазначену заборгованості неможливо вважати безспірною. Така заборгованість розрахована порушенням законодавства. Представник позивача наполягав на визнанні виконавчого напису № 16420, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 04.06.2021 р. щодо стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018 p. грошових коштів таки, що не підлягає виконанню та стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Представник відповідача\~за первісним\~позовом та\~представник позивача\~за зустрічним\~позовом [PERSON] \~заперечувала щодо\~поданого позову,\~вважає що\~позовні вимоги\~є неправомірними\~та не\~підлягають задоволенню\~оскільки чітко\~передбачено та\~в матеріалах\~справи \~підтверджено,\~що між\~Ат та\~Петруком були\~укладені кредитні\~правові відносини,\~відповідно до\~яких [PERSON] \~отримав грошові\~кошти не\~виконавши свої\~зобов`язання,\~тому АТ\~повинен був\~захищати свої\~справа шляхом\~вчинення цього\~виконавчого напису. З цього є очевидним, що укладаючи кредитний договір, а тепер оспорюючи цей виконавчий напис позивач суперечить своїй поведінці, а саме підписання цього кредитного договору, згідно з яким позивач безумовно погодився з тим, що у разі неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, банк отримує право стягнення заборгованості в судовому або позасудовому порядку. Щодо безспірності заборгованості, то за п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто мова йде саме про документи, розрахунки, які встановлюють наявність прострочення виконання зобов`язання, визначають обставини несплати чергових платежів. Таким чином, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Звернула увагу суду, що мова йде саме про безспірність заборгованості, тобто самого факту наявності заборгованості або її розмірів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Згідно до заяви про вчинення виконавчого напису та додатків до неї, що міститься в матеріалах приватного нотаріуса - Банком були виконані зазначені умови, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, не є безспірним. Також звернула увагу, що позивачем не спростовано суму боргу за виконавчим написом. Позивачем жодним чином не доведено, що в нього наявний інший розмір заборгованості перед Кредитором, адже - не надано доказів того, що на час вчинення виконавчих написів, сума заборгованості була іншою ніж та, яка вказана нотаріусом, жодних доказів відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, ніж зазначено у виконавчому написі, позивачем не надано, та позивачем взагалі не доведено, чим саме порушуються його права вчиненням виконавчого напису для погашення заборгованості за Кредитним договором при існуючій та неспростованій сумі боргу. Таким чином, подання позивачем позовної заяви, за наявності заборгованості перед відповідачем, розмір якої ним не спростовано, є спробою ухилення боржника від виконання взятих на себе зобов`язань. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своєї позиції. Факт не виконання зобов`язання по кредитному договору позивачем не оспорюється. Очевидно, що дії позивача, який оспорює виконавчий напис, суперечить його попередній поведінці, а саме підписанню кредитного договору, згідно з яким позивач (позичальник) безумовно погодився з тим, що у разі неналежного виконання взятих на себе зобов`язань Банк отримує право стягнення заборгованості в судовому або позасудовому порядку. При цьому право вибору способу захисту порушеного права належить кредитору. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх недоведеність, оскільки на час вчинення оспорюваного виконавчого напису сума заборгованості за кредитом була безспірною. Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Тобто на позивача в таких спорах покладається обов`язок довести, що заборгованість є іншою, ніж та, що вказана в виконавчому напису. Жодних доказів на спростування цього позивач в своєму позові не зазначив. Наголошення представником позивача на те, що не було отримано повідомлення про порушення умов кредитного договору, не були ще якісь дії вчинені для вчинення цього виконавчого напису, але ці слова є голослівними, оскільки до позовної заяви не надані документи. Позивач не звертався до нотаріуса, позовна заява не містить такої інформації і додані додатки це підтверджують, чи до суду щодо витребування документів , які стали підставою для вчинення виконавчого напису. Якщо б позивач ознайомився з документами, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису у законний спосіб, то там є повідомлення про порушення умов кредитного договору, вимога від 07.06.2019 року направлялася [PERSON] . Отже, АТ було задіяні всі законні механізми щодо вчинення виконавчого напису. Зараз позиція позивача свідчить, що він не лише не визнає отримання кредиту, хоча сам позивач під час підготовчого судового засідання визнавав заборгованість та хотів вирішити мирним шляхом, а потім з`явився представник - адвокат і переговори тепер вже не проводяться. Отже, позивачем не підтверджено жодним чином незаконність вчинення виконавчого напису. З огляду на правову позицію ВП ВС якісь дії приватного нотаріуса, які формально її порушення не приводять до вчинення чи не до визнання цього напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно не має підстав і для задоволення цього позову з огляду чи на докази, які надавав позивач. Натомість, якщо взяти позицію «Мегабанку» з приводу наявності заборгованості, то вони це виразили в своїй зустрічній позовній заяві. Також зазначила про те, що боржники користуються такою практикою та звертаються до суду про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, що вчиняються на підставі кредитних договорів вчинених у простій письмовій формі. З цього приводу «Мегабанком» подано касаційну скаргу по аналогічній справі та Верховним Судом відкрито провадження, тому «Мегабанк» і просив зупинити провадження по справі до прийняття рішення ВС. Щодо позиції «Мегабанк» про наявність заборгованості, то вона виражена в позовній заяві, де [PERSON] не оспорює укладення кредитного договору, не оспорюється отримання ним грошових коштів та станом на 07.06.2024 року заборгованість складає 43680,17 грн., зокрема: за тілом кредиту - 26\~936,66 грн., проценти - 1524,70 грн., комісійна винагорода та штрафи. Щодо заяв позивача щодо пропущення «Мегабанк» строку позовної давності та відповідно сума вимог не може бути задоволена. З цього приводу просить врахувати перехідні та прикінцеві положення п.12,19 що стосуються статей 257-259 ЦК України. Відповідно до Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно_екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин Відповідно до Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан. Тобто, з урахуванням зазначених правових норм строки позовної давності було продовжено та відповідно не пропущено Банком на суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Оскільки позовна давність до основної вимоги не спливла до звернення Позивача до суду, вважається, що позовна давність не спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідачів штрафу та пені. Відтак, не можна вважати, що вимоги Позивача зі стягнення неустойки заявлені зі спливом строків позовної давності. Тим паче, що як зазначено вище Перехідні та прикінцеві положення ЦК України строки продовжено. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Пунктом 1.3.\~укладених кредитних\~договорів передбачено:\~«1.3.\~Цей Договір\~є договором\~приєднання до\~Правил обслуговування\~клієнтів в\~АТ «МЕГАБАНК»\~(надалі\~-Правила»,\~які надані\~до матеріалів\~справи. Окремим своїм підписом під розділом 5 «Особливі умови» кредитних договорів відповідач підтвердив: - «З Правилами, які розміщені на офіційному сайті Кредитодавця та/або у відділеннях Кредитодавця, а також умовами Договору, ознайомлений і згодний. Шрифт тексту, що застосований у Правилах, Договорі та додатках до нього, жодним чином не ускладнюють його читання та розуміння змісту та суті цих документів». Позивач зазначає, що п. 2.5. розділі ІІ Правил передбачено: « Сторони домовились про те, що позовна давність за спорами, що виникають за Договором, відносно сплати неустойки (пені, штрафів) становить три роки. Сторонами встановлено, що вказане застереження до Договору за своєю правовою природою, змістом, суттю, тощо є договором про збільшення позовної давності». Тобто,\~сторони змінили\~тривалість строку\~позовної давності\~відносно сплати\~неустойки збільшивши\~його до\~трьох років Матеріалами справи\~підтверджено,\~що порушення\~зобов`язань за\~кредитним договором\~відбулося до\~введення карантину\~на всій\~території України,\~а відповідно\~вказані в\~п.\~15\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~підстави звільнення\~від обов`язків\~сплатити на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойку,\~штраф,\~пеню не\~можуть бути\~застосовані до\~відповідача за\~зустрічним позовом.\~Як і\~не відповідає\~дійсності і\~посилання відповідача\~за зустрічним\~позовом про\~заборону нарахування\~штрафів та\~пені з\~огляду на\~норми Закону\~України «Про\~тимчасові заходи\~на період\~проведення антитерористичної\~операції». Отже, заборона щодо нарахування пені на основне зобов`язання фізичним особам - позичальникам потребує сукупність двох умов, а саме: 1) необхідність реєстрації; 2) необхідність постійного місця проживання боржника, а також скасування може мати місце саме в період проведення антитерористичної операції. Відповідачем же зроблено посилання на Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року відповідно до якого с. Очеретено знаходилося відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, тобто мова йде про 2015 рік, натомість договір укладено 07.05.2018 році. Враховуючи наведене вище, Перехідні та прикінцеві положення ЦК України, АТ «МЕГАБАНК» вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики: укладеними з юридичними особами і фізичними особами - підприємцями, місцезнаходженням яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 січня 2018 року або до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій; укладеними з громадянами України, місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 травня 2021 року або до яких після 1 травня 2021 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Відповідно до частини четвертою статті 4 цього Закону Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію. Отже, заборона щодо нарахування пені на основне зобов`язання фізичним особам - позичальникам потребує сукупність двох умов, а саме: 1) необхідність реєстрації; 2) необхідність постійного місця проживання боржника, а також скасування може мати місце саме в період проведення антитерористичної операції. Відповідачем же зроблено посилання на Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року, відповідно до якого с. Очеретено знаходилося відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, тобто мова йде по 2015 рік, натомість договір укладено 07.05.2018 році. Враховуючи все зазначене, наявність доказів наданих до справи, відсутність заперечень з боку позивача щодо отримання цього кредиту, щодо невиконання ним цього кредиту, тому що він не заперечував, що він не виконував цей кредит, а також відсутність його контр розрахунків, зводиться до того, що в задоволенні вимог [PERSON] треба відмовити, а позовні вимоги АТ підлягають задоволенню, зокрема, з [PERSON] на користь АТ «МЕГАБАНК» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 73-702-850-18-\~Г від\~07.05.2017\~р. в розмірі 43680,17 грн., а також судовий збір та судові витрати, пов`язані із вирішенням спору. Представник представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] додатково зазначив, що [PERSON] не заперечує, що він брав кредит і що банк має право стягувати за цим кредитом. Хоче зазначити, що їхня позовна заява складається з 2 частин: 1- що нотаріус повинен був діяти виключно на нормі закону, яка була до внесення змін № 662 від 26.11.2014р.; 2 - щодо безспірності суми, яка складається з суми кредиту 26\~939,66грн., 1435,4- прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам , 2693,96 прострочена заборгованість за комісією та 12122,85- строкова заборгованість за штрафом та пенею. Зазначає, що штраф та пеню особам, які відповідно «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» п.2 не застосовуються штрафні санкції та додано перелік цих населених пунктів, затверджений КМУ. На сьогодні існує перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і в ньому є с. Очеретине. Не застосовується лише з 2021 року, оскільки в нормі ст. 2 зазначеного закону це не поширюється на громадян, що уклали договір до травня 2021 року. Петруком же договір укладено у 2018 році. На разі с. Очеретине, згідно переліку є місцем , де проводилася антитерористична операція і до 1 травня 2021 року до громадян, що проживали на цій території штрафні санкції не застосовується. А отже, якщо не застосовується, то тут і виникає питання безспірності, як мінімум - 12122,85 грн. Щодо зустрічного позову зазначив, що заперечують проти штрафних санкцій, а також наполягають на застосуванні строку позовної давності , оскільки тут є як спеціальний, так і загальний строк. Позивач подав свою позовну заяву у червні 2024 року зазначивши в розрахунках період стягнення заборгованості з 07.05.2018 рік по 01.06.2024 рік у тому числі помісячний період стягнення відсотків, комісії та штрафів - з 07.05.2018 рік по 01.06.2024рік. Отже з урахуванням вищезазначеного позивач звернувся до суду поза межами загальної позовної давності тa спеціальної, а тому строк на стягнення загальної заборгованості за кредитом закінчився у 2021 році, оскільки кожного місяця накладалися штрафи, відсотки і розрахунок йшов помісячно, тому прошу застосувати строк позовної давності до позовних вимог АТ «МЕГАБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмовити в задоволені позову АТ«МЕГАБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі . На запитання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] , відповіла: -Чому представник «Мегабанку» вважає,що перелік населених пунктів, на яких проводилася антитерористична операція діє до 2015 року? -Це таке моє прочитання правової норми. Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] просить звернути увагу суду на те, що у самій позовній заяві не зазначено тих аргументів, на які посилається у судовому засіданні представник. Зокрема, в позові не має обґрунтувань не безспірності цієї заборгованості, не зазначено, яка саме сума заборгованості на думку позивача взагалі не приймається чи приймається частково, не зазначено щодо строків та неможливості нарахування саме тому що с. Очеретине віднесене до н.п., на території яких проводилася антитерористична операція. Звертає увагу, що до позовної заяви ніяких інших доказів, окрім копій виконавчого напису, кредитного договору та розрахунку заборгованості не надано. На запитання головуючого представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , відповів: -За винятком застосувати позовну давність які вимоги, який кредит несплачений ви визнаєте? -Ми ніякий не визнаємо, ми можемо сказати, що кредит брався, що може заборгованість вона і є , але ми його не визнаємо цей розмір та хочемо сказати, що виконавчий напис вчинений поза межами закону і якби він вчинився через можливо виконавчу службу або якимось іншим способом, ми тоді з вами тут і не збиралися. -Ви зазначили, що ваш довіритель брав кредит, а також про те, що зайве нараховані штрафні санкції. Тобто ви не визнаєте лише штрафні санкції? -Ну це більш стосується зустрічного позову. Ми не визнаємо штрафні санкції, просимо застосувати строк позовної давності. -А яку суму ви тоді визнаєте? -Тіло кредиту. 09.10.2024 року у судовому засіданні на питання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] пояснив: - Позовну заяву про скасування виконавчого напису подавали? - Так. - Підтримуєте вимоги ,які там викладено? - Так. - Ви хочете скасувати виконавчий напис? - Звісно. - Визнати таким, що не підлягає виконанню, так? - Так. - І хочете стягнути з МЕГАБАНК судовий збір за звернення до суду? - Так. На питання представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] пояснив: -Чи укладали ви з МЕГАБАНКОМ кредитний договір та чи отримували кредитні кошти? -Так. -Ви можете назвати суму , яку ви отримували? -25. -Чи повернули ви ці грошові кошти? -Ні. -У повному обсязі не повернули? -У повному. -Ви не повернули банку гроші які винні, так? -Так. -Кредитний договір ви не оспорювали? -Ні. На питання головуючого позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] відповів: -Чи пам`ятаєте, які грошові кошти ви сплатили на погашення кредиту? -Я нічого не платив. Зовсім нічого. Не було роботи, не було фінансів. -Пам`ятаєте в якому році ви взяли кредитні кошти? -По моєму у 2018 році -І жодного разу не сплачували? -Ні. -З того часу як наклали арешт на ваші картки, з цих карток на користь банку якість кошти стягували? -Не знаю, вони просто заблокували їх і все. -Вам виконавча служба повідомляла, що з вас стягуються кошти на користь банку? -Ні. На запитання представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] відповів: -У яких банках у вас відкриті рахунки,які були заблоковані як ви кажете, та які суми на цих рахунках були та чи є докази блокування цих коштів? -У ПриватБанку -Тобто у вас один рахунок у ПриватБанку? - Так. - Яка сума грошових коштів на цьому рахунку була заблокована за заявою як ви вважаєте МЕГАБАНКУ? - 18 тисяч - А чи є у вас докази, що ця сума заблокована? - Є докази. - А можете назвати їх і що там зазначається? - На це питання відповість мій адвокат. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] зазначив, що надав суду сьогодні зранку скріншоти з Приват24, розмір суми заблокованої і що картка не обслуговується у зв`язку з накладенням на неї арешту. Розмір суми складає 18000,36 грн. На запитання головуючого представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] відповів: -За відкритим виконавчим провадженням вже стягувалися якісь суми на користь банку? -Начебто ні. Немає підтвердження, що ці суми були стягнені. Є відомості, що заблоковані. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. 07.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, вчинено виконавчий напис № 16420 (а.с.9), про стягнення заборгованості з [PERSON] , яка виникла внаслідок кредитного договору № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018 року, укладеного між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "МЕГАБАНК" (АТ "МЕГАБАНК" та [PERSON] (а.с.10-11). АТ "МЕГАБАНКом" надано Правила обслуговування клієнтів у АТ "МЕГАБАНК", затверджені головою правління банку 27.09.2013р.(а.с.47-75 т.1) 07.05.2018 року [PERSON] звернувся до АТ "МЕГАБАНК" із заявою про отримання споживчого кредиту (а.с.79 т.1). 07 травня 2018 р. було укладено кредитний договір № 73-702-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами, згідно з яким [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 29939,66 гривень, на строк з 07 травня 2018 року до 06 травня 2020 року включно, з процентною ставкою - 15%, процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний у п. 2.2. Договору 0,10% (а.с.10, 83 т.1) Згідно виписки АТ"МЕГАБАНК" перерахувало [PERSON] 26939,66 грн. (а.с.77 т.1). До кредитного договору додано графік погашення платежів від 07.05.2018 року, з яким [PERSON] також ознайомлений (а.с.78 т.1) На підтвердження отримання кредиту АТ"МЕГАБАНК" надав паспорт споживчого кредиту від 07.05.2018 року (а.с.80 т.1) Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 73-702-850-2-18-Г\~від 07.05.2018 року, заборгованість становить: сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 26 939,66 грн.; залишку нарахованих та несплачених процентів -1 524,70 грн.; залишку нарахованої та несплаченої комісії 2 693,96 грн.; штрафу за кредитним договором -12 521,85 грн. (а.с.81 т.1). Виписки по особовим рахункам [PERSON] за період з 20.12.2022 по 07.06.2024 року ( а.с.84-91 т.1) Виписки по особовим рахункам [PERSON] ( а.с.92-97 т.1) Виписки по особовим рахункам [PERSON] за період з 03.12.2022 по 20.12.2022 року ( а.с.98-100 т.1). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Розглянувши первісну\~позовну заяву[PERSON] до Акціонерного товариства «МЕГАБАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини першої статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України\~\~від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;\~\~в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднене, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 04.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Вчиняючи 04.06.2021 року виконавчий напис № 16420, приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Данич О.Ф.,\~у порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не переконався, що заборгованість є безспірною, відповідач не надав суду доказів на спростування доводів позивача та не довів, що виконавчий напис № 16420 було вчинено згідно чинного законодавства та сума є безспірною. Відповідно до ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 16420 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що виконавчий напис № 16420, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 04.06.2021 р. щодо стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 73-702-850-2-18-Г\~від 07.05.2018 p.\~грошових коштів, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати позивача [PERSON] по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у сумі 21211,20 грн. Розглянувши зустрічну позовну заяву представника [PERSON] , яка діє в інтересах Акціонерного товариства «МЕГАБАНК», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 73-702-850-18-Г\~від 07.05.2017\~року у розмірі 43680,17 грн. суд дійшов до наступного висновку. Дослідженні судом докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами, ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За вимогами\~ст.\~13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час дослідження письмових доказів доданих позивачем за зустрічним позовом судом встановлено, що на доказ про укладення кредитного договору № 73-702-850-18-Г від 07.05.2017 року (який\~є предметом\~позовних вимог\~та на\~порушення якого\~посилається позивач\~у зустрічному\~позові,\~у судовому\~засіданні,\~стягнення грошових\~коштів за\~яким представник\~позивача підтримував\~у судовому\~засіданні та\~судових дебатах) між [PERSON] та АТ «МЕГАБАНК» представник позивача АТ «МЕГАБАНК» долучила копію кредитного договору № 73-702-850-2-18-Г\~від 07.05.2018 року та розрахунки про заборгованість відповідача за договором № 73-702-850-2-18-Г від 07.05.2018 року. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог та стягувати заборгованість без надання доказів про укладення кредитного договору, який є предметом позовних вимог, та наявності за ним заборгованості. У підготовчому судовому засіданні 17\~липня 2024\~року представник Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заявила що підстави для уточнення позовних вимог відсутні та підтримала позовні вимоги у судових дебатах. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги представника Дребот Ірини Анатоліївни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «МЕГАБАНК», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 73-702-850-18-Г\~від 07.05.2017\~року в розмірі 43680,17 грн. задоволенню не підлягають, оскільки договір № 73-702-850-18-Г від 07.05.2017 року відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] - не укладався та заборгованості за договором, який є предметом позовних вимог [PERSON] - не має. Зазначене не позбавляє Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» звернутися до суду з позовом предметом якого буде кредитний договір дійсно укладений між ним та [PERSON] .

Outcome: approved