Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

30.05.2024 Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося в Вінницький районний суд Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 65 998,40 грн, а також витрати по сплаті судового збору - 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.07.2021 трапилася ДТП, а саме [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «Форд», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/21421/21 відповідача визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована в порушенням норм законодавства, що регулює відповідні відносини, внаслідок чого позивач змушений був відшкодувати власнику пошкодженого у ДТП автомобіля «Форд», державний номерний знак [NUMBER] , збитки у розмірі 64 568,40 грн. Оскільки відповідач зобов`язаний був застрахувати свою цивільно-правову відповідальність і не зробив цього, останній зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу на користь позивача розмір сплаченої матеріально шкоди, а також послуги аваркома 1 430,00 грн. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2024 справу за підсудністю направлено для розгляду до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 01.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. 12.09.2024 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відповідач перебуває в Збройних Силах України. Відзив у встановлені строки відповідач до суду не подав. Дослідивши клопотання відповідача, суд приходить до наступного висновку. Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року). У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи». Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення бойових дій. Такий висновок кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постановах від 09.11.2022 року в справі №753/19628/17, 14.02.2024 у справі №466/8799/22. Так, на підтвердження проходження військової служби відповідач надав довідку за № 3025 від 06.11.2023, видану командиром військової частини [NUMBER] , згідно якої [PERSON] 24.10.2023 призваний на військову службу до військової частини [NUMBER] на період дії воєнного стану з метою забезпечення оборони України. Однак, дана довідка не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки в ній не міститься відомостей про те, що військова частина [NUMBER] переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Крім того, відсутні відомості про те, чи перебуває сам [PERSON] в зоні бойових дій та виконує відповідні бойові завдання. З врахуванням наведеного, а також з метою дотримання принципу розумності тривалості провадження у справі суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 10.07.2021 на [ADDRESS] [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №760/21421/21 винним у вчиненні вищезазначеної ДТП визнано [PERSON] . Зазначена постанова набула законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застрахована не була. 10.08.2021 власник автомобіля «Форд», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Звіту № 37/08/21 від 26.08.2021 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту КТЗ (без 20% ПДВ), становить 64 568,40 грн. Наказом МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих останнім було затверджено суму до виплати в розмірі 64 568,40 грн. 04.11.2021 потерпілому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 65 568,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1106376. Розмір оплати послуг аварійного комісара (експерта) складає 1 430,00 грн. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини заподіювача шкоди, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність, при цьому загальна сума понесених витрат МТСБУ складає 65 998,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Завдана шкода особисто особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, відшкодована не була. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. " а " п. 41. 1 ст. 41 зазначеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved