Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач у лютому 2024р. звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, приватний виконавець Витвицький Володимир Васильович\~ про визнання виконавчого напису від 22.12.2021р. №58039 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що у лютому 2024р. дізнався з додатку «Дія» про те, що відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача боргу у сумі 16675грн. на підставі виконавчого напису від 22.12.2021р. №58039. Однак, позивач заперечує існування як заборгованості за кредитним договором від 10.12.2019р. укладеного з ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс», так і укладення самого договору, а тому є підстави для оскарження виконавчого напису як безпідставного. 29.02.2024р. надійшов відзив на позов, в якому просив представник відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки кредитні зобов`язання у позивача виникли на підставі укладеного договору від 10.12.2019р. укладеного з ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс», останній право вимоги передав відповідачу 11.05.2021р., приватний нотаріус діяв в межах чинного законодавства при наявності безспірності заборгованості. Розгляд справи просив проводити без участі відповідача. Ухвалою суду від 11.04.2024р. закрито підготовче провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі, просив вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позов та просив проводити розгляд без участі представника. Треті особи в судові засідання не з`явилися. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 10.12.2019р. укладеного між [PERSON] та ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором про відступлення права вимоги від 11.05.2021р. за період з 11.05.2021р. по 30.11.2021р. у сумі 16675грн., з яких прострочена заборгованість 5000 грн., % - 11625 грн., та за вчинення виконавчого напису 50грн. (а.с.10). Сторона позивача вважає виконавчий напис протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною, кредитний договір ним не укладався, виписка до угоди нотаріусу не надавалась стосовно складових заборгованості та їх безспірності,\~ відступлення права вимоги не підтверджено. Так, за умовами договору споживчого кредиту 10.12.2019р., що укладений між [PERSON] та ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс», позивачу надано кредит у сумі 5000грн., під відсоткову ставку 547.5% річних (2.5% в день), терміном на 30 календарних днів (а.с.11-21). Договір споживчого кредиту укладено в електронній формі. Доводи сторони позивача про відсутність укладення даного правочину з кредитором, в якому містяться всі дані позичальника, є недоведеними перед судом. Договір не був предметом оскарження в судовому порядку, іншого матеріали справи не містять, а тому доводи позову в цій частині є недоведеними перед судом. Щодо заперечення факту безспірності стягнутої заборгованості за оспорюваним написом, то слід зазначити наступне. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат»\~ (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (визнано норми цієї статті такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(I)/2020 від 01.07.2020). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р. Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса, з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії, відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зі змінами) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З врахуванням заперечення позивача про відсутність безспірності боргу, то такі доведені з врахуванням наступного. Як зазначено вище, за умовами договору споживчого кредиту 10.12.2019р., позивачу надано кредит у сумі 5000грн., терміном на 30 календарних днів. Тобто кредитні зобов`язання визначені до 09.01.2020р. включно. З виконавчого напису вбачається нарахування заборгованості позичальнику за період з 11.05.2021р. по 30.11.2021р. у сумі 16675грн., з яких прострочена заборгованість 5000 грн., % - 11625 грн., та за вчинення виконавчого напису 50грн. Отже, заборгованість вказана за межами строку дії договору який був визначений на 30 календарних днів, а тому нарахування відсотків за користування коштами за межами дії кредитних зобов`язань вже не є безспірним. \~\~ Отже, є підтвердженими доводи позивача про те, що заборгованість не є безспірною за оспорюваним виконавчим написом, відповідачем до відзиву не долучено доказ та не доведено переуступку прав вимоги від кредитора до правонаступника, іншого не спростовано відповідачем чи третіми особами. За таких обставин, в сукупності оцінених всіх доказів та того, що позивач обґрунтував частково доводи позову, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у сумі 605.00 грн. (а.с.26). На підставі вище викладеного та

Outcome: approved