Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 03.09.2024 [PERSON] та [PERSON] звернулись до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, за змістом якого просять визнати за ними право власності по 1/2 земельної частки (паю) в колективній землі реформованого КСП ім. 1 Травня Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області без визначення меж цієї земельної частки (паю) в натурі на місцевості за кожною з них. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім.1-Травня с.Високе, Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Звернувшись 27.03.2024 до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко І.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну часку (пай), отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №033907 був виданий на ім`я спадкодавця [PERSON] вже після її смерті. В позасудовому порядку позивачі не мають можливості оформити право на спадщину після смерті матері, тому змушені звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2023 справа №293/1303/24 передана на розгляд судді Збаражського О.М. 09.09.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/1303/24, призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.10.2024. 09.10.2024 сторони в судове засідання не прибули. 12.09.2024 позивачі подали до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позов підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Високівська сільська рада представника в судове засідання не направила, згідно поданої заяви від 17.09.2024 просила справу слухати у відсутності представника Високівської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнали в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на подані сторонами заяви, а також приймаючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.11.1994 [PERSON] померла [INFO] в с.Високе Черняхівського району Житомирської області (а.с.20). Родинні відносини позивачів [PERSON] та [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] підтверджується доданими до позову документами: свідоцтвами про народження позивачів, згідно яких вбачається, що [PERSON] записана матір`ю [PERSON] та [PERSON] (а.с.21,22). 15.08.2001 [PERSON] на підставі рішення Черняхівської районної державної адміністрації видано сертифікат серії ЖТ №0333907 про право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім.1-Травня розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 7208грн (а.с.24). Згідно довідки, виданої Високівською сільською радою 26.03.2024, спадщину після смерті [PERSON] прийняли її доньки - [PERSON] та [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння майном померлої (а.с.26). Спадкова справа до майна померлої [PERSON] заведена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області 25.01.2022 за №7/2022 (а.с.19). Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко І.М. відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частку земельної частки (паю) позивачам [PERSON] та [PERSON] , кожній окремо, з підстав, що сертифікат на земельну частку (пай) був виданий після смерті спадкодавця (а.с.14-15, 16-17). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За змістом ч.ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (в редакції 2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі №145/797/15-ц вказала, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у томи числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються новим ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 15.11.1994, до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року. За нормами ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Стаття 328 ЦК України встановлює, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Позивачі звернулись до суду із даним позовом та просили визнати за ними право власності на земельну частку (пай) в реформованому КСП 1 Травня Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, що належало за життя їх матері [PERSON] в порядку спадкування за законом. Ступінь родинних відносин померлої та позивачів підтверджується матеріалами справи. Матеріалами справи встановлено, що спадкоємцями майна померлої є її діти [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном померлої, що відповідає положенням ст. 529 п.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Як убачається із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0333907, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказане свідчить про те, що [PERSON] ще за життя була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а отже видача бланку сертифікату після її смерті не може слугувати підставою до звуження прав її спадкоємців та відмовою до визнання за ними права на пай в порядку спадкування. Наведене також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05.03.2021. Таким чином право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП «ім. 1 Травня» Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області набуто [PERSON] за життя, тому відповідно, її майнові права увійшли до складу спадщини. Оформити право на земельну частку (пай) позивачі у позасудовому порядку не мають можливості, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий [PERSON] після її смерті. Постановами приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко І.М. 27.03.2024 відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала [PERSON] згідно сертифікату серії ЖТ №0333907 виданого 15.08.2001. З роз`яснень п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2021 року в справі № 612/401/19 (провадження № 61-4633св20) зроблено висновок, що: «за змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай)». Таким чином, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що на час відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності реформованого КСП ім. 1 Травня Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, спадщину після якої прийняли позивачі, як діти спадкодавця, у встановленому на той час законодавством порядку. Враховуючи те, що частки спадкоємців за законом є рівними, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України. Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: approved