Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача, [PERSON] , аліменти на свою користь, на своє утримання в розмірі частки з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом до досягнення [PERSON] , трирічного віку, а саме до [INFO] . На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2023 року. В період спільного проживання в них народився син, [PERSON] . [INFO] . На разі шлюб між ним не розірваний, але нею було подано позов до Шполянського районного суду Черкаської області про розірвання шлюбу. Так, після припинення між ними подружніх відносин, відповідач не надає їй матеріальної допомоги на забезпечення сина та ухиляється від її утримання. 18.07.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено поводити у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 19.08.2024 судом постановлено ухвалу про витребування від Державної податкової служби України ( Львівська площа,8, м.Київ, 04053) інформацію про суму отриманих доходів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за звітний період - перше півріччя 2024 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні 12.09.2024 позов визнав, про що надав відповідну заяву, у якій також просив справу розглядати за його відсутності. Розгляд справи був відкладений у зв`язку із невиконанням Державною податковою службою України ухвали суду від 19.08.2024. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд установив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 20.06.2024, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 січня 2023 року Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) ( а.с. 9). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 20.06.2024 Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) ( а.с. 10). Відповідно до довідки №17, виданої 28.06.2024 Виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області, [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані та постійно проживають спільно ( включаючи останні три місяці з 28.03.2024 по 28.06.2024) за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 11). Надаючи правову оцінку встановленим фактам та правовідносинам між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом N 475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч.2\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4ст.\~84\~СК\~України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як установлено судом, відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із матір`ю; позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка-батька дитини, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог\~ст. 84 СК України, та останній має таку можливість. Щодо розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що відповідач є особою молодого віку, є працездатним, має постійне місце роботи та дохід, крім спільного сина, інших осіб на утриманні не має ( інших відомостей суду не надано), а також визнання відповідачем позову. Тому суд, вважає, що аліменти на утримання позивачки у розмірі частини від доходу відповідача є справедливим та обгрунтованим. Суд звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості згодом, після визначення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну ( зменшення або збільшення) розміру аліментів (стаття 192 СК України). Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Ураховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що надав відповідну заяву, тому з нього, відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, підлягає стягненню у дохід держави 50% судового збору, від сплати якого при поданні позову позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved