Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість не облікованого об`єму природного газу в розмірі 116662, 14 грн, стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що 19.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] було проведено огляд вузла обліку газу та за участі споживача було складено протокол щодо направлення засобів вимірювальної техніки на позачергову (експертну) повірку, експертизу. В подальшому було встановлено наявність механічного пошкодження лічильника газу «Самгаз», заводський номер № [NUMBER] , а саме - вихідний патрубок вимірювальної групи має не характерні отвори, які не передбачені конструкцією лічильника, що призводить до викривлення результатів вимірювання, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, що підтверджується висновком експертизи. 19.08.2021 року було складено акт про порушення №000731, яким було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, відповідач з указаним актом погодився без зауважень. За результатами проведеної повірки лічильника складено довідку про непридатність газового лічильника. Після проведення експертизи було складено акт про порушення №000654 від 26.08.2021 року. Для досудового регулювання спору позивачем було направлено [PERSON] лист-вимогу, проте, вказана вимога залишена без задоволення та станом на момент звернення позивача до суду заборгованість становить 16662,14 грн. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.07.2022 року позовну заяву задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» збитки, завдані несанкціонованим втручанням в роботу лічильника газу, в розмірі 116662, 14 грн та судовий збір в розмірі 2270,00 грн (а.с. 66-68). 02.11.2022 року [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій просив скасувати заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06.07.2022 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 79-85). В обґрунтування заяви вказано, що не був повідомлений про час та місце розгляду даної справи, не отримував жодних повідомлень про необхідність отримання поштової кореспонденції щодо розгляду справи, а неповідомлення у встановленому законом порядку про розгляд справи позбавило передбачених ч. 2, 3, 6 ст. 43 ЦПК України прав. Зазначив, що був позбавлений можливості надати докази в спростування позовних вимог, а саме можливості заявити клопотання про призначення експертизи, щодо можливого втручання зі сторони споживача в роботу лічильника, та встановлення чи могли наявні пошкодження лічильника призвести до позаоблікового споживання газу. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2022 року [PERSON] поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, призначено розгляд справи (а.с. 100). 07.12.2022 представником АТ «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» подано заперечення щодо заяви про перегляд заочного рішення, в яких просила залишити заяву без задоволення. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідач не вчинив жодної дії щодо спростування висновків експертизи газового лічильника, не звертався з письмовими запереченнями з наданням відповідних доказів до позивача після прийняття рішення комісії, яким задоволено акт про порушення, що свідчить про свідому байдужість до свої прав (а.с. 113-115). 01.02.2023 представником [PERSON] подано клопотання про призначення комплексної судової трасологічної та інженерно-механічної експертизи (а.с. 131-133). Ухвалою суду від 02.02.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення згадуваної експертизи (а.с. 139). Ухвалою суду від 02.02.2023 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення у даній справі задоволено. Скасовано заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06.07.2022 р. по справі №295/17364/21 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 141-142). В судове засідання сторони не з`явились. Представник [PERSON] подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що на квартиру [ADDRESS] , оформлено особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] для отримання послуг з газопостачання (а.с. 18). 19.08.2021 року представником АТ «Житомиргаз» складено протокол про направлення засобів вимірювальної техніки на позачергову (експертну) повірку, експертизу, згідно якого лічильник газу, що встановлений за адресою: [ADDRESS] , заводський номер 3116766, має пошкоджену мембрану. Складено акт демонтажу лічильника газу (а.с. 11-12). 19.08.2021 року АТ «Житомиргаз» складено акт про порушення №ZT №000731, з якого вбачається, що згадуваний лічильник має пошкодження мембрани (а.с. 13). 26.08.2021 року АТ «Житомиргаз» складено акт про проведення експертизи лічильника газу, заводський номер 3116766 та за результатами чого встановлено механічне пошкодження - вихідний патрубок вимірювальної групи має не характерні отвори, які не передбачені конструкцією лічильника, що призводить до викривлення результатів вимірювання (а.с.15). 26.08.2021 року позивачем складено акт про порушення №000654, встановлено порушення розділу 10 гл. 2 п. 1 пп. 3, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) (а.с. 14). Згідно акта-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 29.09.2021 року споживачу (фізичній особі) нараховано об`єм за період з 18.02.2021 року по 18.08.2021 року у розмірі 10779,70 м.куб., вартість не облікованого (донарахованого) газу до сплати 116662, 14 грн (а.с. 18-19). 06.10.2021 року АТ «Житомиргаз» направлено [PERSON] лист-вимогу про необхідність сплати заборгованості за не облікований природний газ у розмірі 116662, 14 грн (а.с. 30-31). Відповідно до положень статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом статті 901\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 525\~ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України. Главою 1 розділу І Кодексу ГРС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Відповідно до розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать зокрема\~несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення оператором ГРС несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу ГРС) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж 6 місяців) та з урахуванням строку його усунення. Відповідно до п. 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 вказано, що: «відповідно до абз. 3 п. 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Майнова шкода у розумінні ч. 1 ст. 1166 ЦК України - це зменшення майнової сфери потерпілого внаслідок пошкодження чи знищення його майна або внаслідок порушення його особистих немайнових прав. Знищення або пошкодження предметів матеріального світу спричиняє майнову шкоду, грошове вираженні якої називається збитками. Шкода в деліктних зобов`язаннях не тільки є обов`язковою умовою відповідальності, а й виступає як її міра. У ЦК України поняття, види і зміст збитків поміщено в розділі І «Основні положення», та ці норми є універсальними, оскільки терміном «збитки» законодавець оперує в усіх інститутах цивільного права, у тому числі при застосуванні норм про власність, юридичних осіб, відшкодування недоговірної шкоди тощо. Значення шкоди в деліктних зобов`язаннях залежить від їх цільового призначення, яке полягає в усуненні майнових наслідків правопорушення, відновлення майнової сфери потерпілого в тому стані, в якому він знаходився до завдання йому шкоди. Ця мета досягається, якщо завдана шкода буде відшкодована в повному обсязі. Обов`язковою підставою деліктної відповідальності є протиправність поведінки заподіювача шкоди. Делікті зобов`язання ґрунтуються на принципі генерального делікту, згідно з яким кожному забороняється завдавати шкоди майну чи особі. Отже, будь-яке завдання шкоди іншій особі вважається протиправним, якщо особа не уповноважена на це. При цьому слід урахувати, що для права мають значення лише ті людські дії чи бездіяльність, що, виражають волю людини, втілюються у її вчинках. Вольова дія (чи бездіяльність) людини завжди припускає наявність конкретної мети в її свідомості, що й визначає спрямованість її волі, яка виражається в тому чи іншому вчинку. Для притягнення особи до відповідальності необхідно, аби її дія була протиправною. Протиправність звичайно визначається як суперечність поведінки вимогам норми права з одночасним порушенням суб`єктивного права іншої особи. Протиправність є юридичним вираженням шкідливості дій (бездіяльності) правопорушника. Ці дії є шкідливими (суспільно небезпечними), тому що посягають на визначений інтерес, і протиправними тому, що порушують правову охорону цього інтересу. Необхідною умовою відповідальності за завдання шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. Із цього випливає, що відповідальність за наслідками, які настали, можлива лише тоді, коли вони були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотивом, але не причиною наслідків, які настали. Так, ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 21.03.2023 представником відповідача продано клопотання про призначення комплексної судової трасологічної та інженерно-механічної експертизи (а.с. 146-150). Ухвалою суду від 27.03.2023 клопотання задоволено, призначено комплексну судову трасологічну та інженерно-механічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Чи є ознаки (мають місце) змін, переробок в вузлах і деталях механічного приладу обліку витрат газу (лічильник газу «Самгаз», заводський номер № [NUMBER] , 2010 року випуску) і якщо так, то як це вплинуло на їх характеристики? 2. Чи має лічильник газу «Самгаз», заводський номер № [NUMBER] , 2010 року випуску зовнішні пошкодження корпусу, відлікового механізму та його пломби, пломби оператора газорозподільних мереж? 3. Чи мало місце втручання в роботу лічильника газу «Самгаз», заводський номер № [NUMBER] , 2010 року випуску та його складових з метою зміни показів або позаоблікового споживання газу, чи має лічильник газу пошкодження мембрани, чи має пошкодження вихідного патрубку вимірювальної групи? 4. Чи мало місце пошкодження та переустановлення пломб на конструкції ЗВТ лічильника «Самгаз», заводський номер № [NUMBER] , 2010 року випуску? 5. Чи можливо без пошкодження, корпусу, відлікового механізму та його пломби, пломби оператора газорозподільних мереж встановленої на лічильнику, здійснити несанкціоноване втручання в роботу лічильника «Самгаз», заводський номер № [NUMBER] , 2010 року випуску, з метою зміни показів або позаоблікового споживання газу? 6. Чи можливо пошкодити вихідний патрубок вимірювальної групи, в разі наявності такого пошкодження, лічильника Самгаз, заводський номер № [NUMBER] , 2010 року випуску, без пошкодження пломби оператора газорозподільчих мереж, внаслідок чого результат витрати (споживання) природного газу, вузлом обліку буде викривлятися? 7. Чи можуть пошкодження, у разі їх виявлення впливати на результат вимірювання лічильником газу «Самгаз», заводський номер № [NUMBER] , 2010 року випуску, та яким чином? (а.с. 189-190). 13.06.2024 судом отримано висновок експерта за результатами проведення згадуваної експертизи (а.с. 240а-252а). Так, згідно висновків експерта: 1. На досліджуваному лічильнику газу «Самгаз», заводський номер 3116766, 2010 року випуску встановлено два отвори в нижній стінці випускного каналу вимірювального механізму, які не передбачені конструкцією лічильника. Наявність зазначених отворів призводить до порушення герметичності вимірювального механізму та проходження частини газу поза механізмом обліку, що призводить до викривлення результатів обліку спожитого газу. 2. Лічильник газу «Самгаз», заводський номер 3116766, 2010 року випуску не має зовнішніх пошкоджень корпусу, відлікового механізму та його пломби. Пломба оператора газорозподільних мереж не надавалась для дослідження. У внутрішній частині лічильника, а саме в нижній стінці випускного каналу вимірювального механізму, яка знаходиться в корпусі лічильника, наявні пошкодження у вигляді двох наскрізних отворів. 3. Проведеними дослідженнями встановлено пошкодження складових лічильника газу «Самгаз», заводський номер [NUMBER] , 2010 року випуску, а саме - випускного каналу вимірювального механізму, що призводить до викривлення результатів обліку спожитого газу. Пошкодження мембрани лічильника не встановлено. 4. Пошкодження та\~переустановлення пломб\~на відліковому\~пристрої лічильника\~газу «Самгаз»,\~заводський номер\~ [NUMBER] ,\~2010\~року випуску,\~не мало\~місце. 5. Здійснити несанкціоноване втручання в роботу лічильника «Самгаз», заводський номер 3116766, 2010 року випуску, з метою зміни показів або позаоблікового споживання газу без пошкодження корпусу, відлікового механізму та його пломби, пломби оператора газорозподільних мереж, встановленої на лічильнику, не можливо. 6. Пошкодити випускний канал вимірювального механізму, що монтується у вихідний патрубок лічильника «Самгаз», заводський номер [NUMBER] , 2010 року випуску, з метою викривлення результатів витрати (споживання) природного газу, вузлом обліку, без пошкодження пломби оператора газорозподільних мереж неможливо. Таким чином, проведеною судовою трасологічною та інженерно-механічною експертизою, висновки якої не спростовано позивачем, встановлено, що несанкціонованого втручання в роботу лічильника «Самгаз», заводський номер 3116766, 2010 року випуску, з метою зміни показів або позаоблікового споживання газу [PERSON] здійснено не було, як і не було встановлено пошкодження мембрани лічильника, що спростовує встановлені порушення Кодексу газорозподільних систем, зазначені у акті про порушення №ZT №000731. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Пріоритет у доказуванні надається не тому хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відтак, доводи позивача про несанкціоноване втручання відповідачем в роботу ЗВТ/лічильника газу спростовані висновком експерта за результатами проведення комплексної судової трасологічної та інженерно-механічної експертизи №924/925/23-25 від 17.05.2024, а тому суд відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed