Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

04.09.2024 адвокат Литовченко Сергій Іванович в інтересах [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] , в період з січня 2011 року по 28.10.2021. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] є біологічним батьком заявниці [PERSON] . Оскільки її батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі та на час її народження мати перебувала в не дружніх стосунках з батьком, тому в її свідоцтві про народження відомості про батька відсутні, але по батькові записано « [PERSON] ». За життя батька вони мали дружні стосунки, в дитинстві він приділяв їй увагу, вони проводили разом дозвілля, подорожували. В 2011 році заявниця переїхала до батька, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Встановлення факту необхіднозаявнику для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою від 09.09.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Витребувано з Балаклійського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції актовий запис про смерть № 1215 від 01.11.2021 [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв або клопотань не надав. Суд, вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст.3 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] народилась [INFO] у с. Бригадирівка Балаклійського району Харківської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями: паспорта, серії [NUMBER] ; свідоцтва про народження, серії [NUMBER] ; свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с. 10, 13, 14). Як вбачається з свідоцтва про народження заявника [PERSON] , серії [NUMBER] , її матір`ю є [PERSON] , в графі батько - відсутні відомості (а.с. 13). З відомостей Балаклійського ВДВС РАЦС в Ізюмського районі СМУ МЮ )м. Харків) від 26.11.2021 вбачається, що у відділі відсутні паперові носії актових записів про одруження та про розірвання шлюбу відносно [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 17). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 18). За життя [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] (а.с. 19). 04.12.2021 заявник [PERSON] звернулась до Балаклійської державної нотаріальної контори СМУЮ МЮУ (м.Харків) про роз`яснення щодо оформлення спадщини після померлого [PERSON] , їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту проживання за однією адресою (а.с. 22) Згідно копії актового запису про смерть № 1215 від 01.11.2021, наданої на запит суду, [PERSON] помер [INFO] у м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, проживав за адресою: [ADDRESS] . Заявником щодо реєстрації смерті була [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заявницю знає з дитинства, оскільки з 1965 року проживає в [ADDRESS] . Після одруження [PERSON] переїхала проживати до [ADDRESS] [PERSON] (батько заявниці) потрапив в ДТП, тому [PERSON] переїхала до нього, доглядала за ним до його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявницю знає з дитинства, оскільки проживає в [ADDRESS] . Після одруження [PERSON] переїхала проживати до [ADDRESS] [PERSON] (батько заявниці) потрапив в ДТП, тому [PERSON] переїхала до нього, доглядала за ним до його смерті. [PERSON] . Свідок [PERSON] , в судовому засіданні зазначила, що заявницю знає з 1986 року, оскільки жили поруч в м. Балаклія. Потім [PERSON] переїхала проживати до с. Мілова. Після того, як [PERSON] збила машина [PERSON] переїхала до нього, щоб доглядати за ним. [PERSON] сплачувала комунальні платежі, отримувала пенсію у банку [PERSON] . Його похованням займалася [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] його сусідка, знає її з дитинства. [PERSON] проживала з батьками до одруження, потім переїхала в с. Мілова. Коли її батькові [PERSON] стало погано зі здоров`ям, то вона переїхала до нього. У [PERSON] з батьком були дуже добрі стосунки. Батька ховала [PERSON] сама. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Отже, судом встановлено, що заявник постійно проживала з [PERSON] з 2011 року до його смерті за місцем проживання спадкодавця та факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved