Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

АТ «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №839/3/27/38/8-441 від 24.06.2008 року в розмірі 403431,62 грн., відшкодувати судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. На підставі виконавчого листа від 12.12.2011 року №6-5103 було стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь ПАТ «Украсоцбанк» у розмірі 709536,01 грн. В результаті не виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 16.01.2023 року становить 403431,62 грн., з них 63860,79 грн. - сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість, 339570,83 грн. - сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Максимовим М.І. подано письмові пояснення по справі, в яких він зазначає, що у відповідності до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 04.03.2024 року закрито підготовче судове засідання по справі. У судовому засіданні представника позивача АТ «Сенс Банк» - Кравцова С.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Максимов М.І. проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 24.06.2008 року між Акціонерно-коиерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанц» та [PERSON] укладено кредитний договір №839/3/27/38/8-441. На підставі виконавчого листа від 12.12.2011 року №6-5103 було стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь ПАТ «Украсоцбанк» у розмірі 709536,01 грн В результаті не виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 16.01.2023 року становить 403431,62 грн., з них 63860,79 грн. - сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість, 339570,83 грн. - сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на пубоічне акціонерне товариство та зміну назви банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на АТ «Укрсоцбанк». Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.11.2019 року, прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк», шляхом приєднання до АТ "Альфа Банк". Згідно витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022 року встановлено, що АТ "Альфа Банк" змінило найменування на АТ «СЕНС БАНК». У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного суду дійшла висновку в постанові від 08.11.2019 року №127/15672/16-ц, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, що передували подачі такого позову. В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання належним чином не виконував. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) Позивачем нараховано заборгованість на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №839/3/27/38/8-441 від 24.06.2008 року станом на 16.01.2023 року, враховуючи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд вважає, що потрібно стягнути з відповідача грошові кошти нараховані станом на 23.02.2022 року в розмірі 188057,04 грн. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Сенс Банк» підлягають частковому задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial