Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

31.07.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява у якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області 34\~680 грн., заподіяної шкоди рибному господарству України, порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок господарської та іншої діяльності, а також судові витрати у розмірі 3\~028 грн. В обґрунтування позову прокурор посилався, що протоколом про адміністративне правопорушення за №015478 від 11.11.2023 року було встановлено, що [PERSON] , 11.11.2023 року о 15 год. 15 хв. на р. Тетерів в районі с. Богдани Вишгородського р-ну, Київської області, порушив правила рибальства, а саме: проводив вилов риби з човна спінінгом оснащеним воблером в місці де рибальство заборонено протягом року, при цьому виловив рибу: щуку 10 шт., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 34\~680 грн. Своїми діями [PERSON] порушив п. 3 розділу ІІ Правил любительського і спортивного рибальства, яким визначені місця та строки заборон добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) визначених додатком 3 до цих Правил. Це, в свою чергу, є порушенням адміністративної норми, а саме ч. 3 ст. 85 КУпАП, відповідно до якої - порушення правил рибальства тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Також, 11.11.2023 року, на місці вчинення правопорушення була винесена постанова за №015478, згідно якої на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] наніс збитки рибному господарству України на суму 34\~680 грн. 06.12.2023 року Київський рибоохоронний патруль звернувся до [PERSON] із пропозицією за №16-7-17/3649-23, щодо досудового врегулювання спору, однак згідно інформації Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 06.06.2024 року №3-8.3-9/3421-24 на даний час шкода не відшкодована. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.08.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання прокурор не з`явився, при цьому надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання теж не з`явився, надав суду 25.09.2024 року заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представники Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм та Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області до суду не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності учасників провадження, суд враховує наявність в матеріалах справи заяв прокурора та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, а також положення ст. 223 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Судом встановлено, що 11.11.2023 року головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Пономаренком В.І. складено протокол про адміністративне правопорушення за №015478 відносно [PERSON] зі змісту якого вбачається, що 11.11.2023 року о 15 год. 15 хв. на р. Тетерів в р-ні с. Богдани Вишгородського району Київської області [PERSON] порушив правила рибальства а саме: проводив лов риби у човна спінінгом оснащеним воблером в місці де рибальство заборонено протягом року, при цьому виловив 10 щук, чим наніс збитки рибному господарству на суму 34 680 грн. Вказаними діями порушив п. 3 розділу ІІ Правил любительського і спортивного рибальства та п.п. 1 п. 3 розділу І додатку до цих правил, тобто здійснив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП (а.с. 11-12). Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу за №015478 від 11.11.2023 року та такси для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибногосподарських водних об`єктах (їх частинах) України (крім континентального шельфу України), виключно (морської) економічної зони України) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 року за №1042, загальна сума заподіяної [PERSON] шкоди склала 34\~680 грн. (а. с. 15-16). Постановою по справі про адміністративне правопорушення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області за №015487 від 11.11.2023 року встановлено, що [PERSON] порушив п. 3 розділу ІІ Правил любительського і спортивного рибальства та п.п. 1 п. 3 розділу І додатку до цих правил, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП, постановлено накласти на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с. 13-14). 06.12.2023 року, з метою досудового врегулювання спору, Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм звернулось до відповідача з листом за №16-7-17/3649-23 з проханням відшкодувати завдану шкоду (а. с. 17-19). Відповідно до листа Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм на адресу Вишгородської окружної прокуратури діями відповідача шкоду заподіяно на р. Тетерів в районі с. Богдани Вишгородського району Київської області, збитки завдано державі в особі органів місцевого самоврядування вказаної області. Агентство не заперечує щодо подання прокурором позову. Згідно листа селищного голови Димерської селищної ради від 11.06.2024 року за №2258/03-18 Димерська селищна рада просить Вишгородську окружну прокуратуру звернутися до суду з позовом в інтересах держави, в особі Димерської селищної ради, про стягнення з відповідача збитків в сумі 34 680 грн., завданих державі, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природнього середовища. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. За ст. 66 Конституції України - кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» - риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону. Згідно з ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» - користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» - порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. За змістом ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. За приписами ст. 40 КУпАП - відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як,- неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено вище, відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, тобто за порушення правил рибальства, зазначене підтверджується постановою за №015478 від 11.11.2023 року. Відповідач, звертаючись до суду з заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не надав суду доказів, що вказана постанова ним оскаржувалася та, що він не згодний з обставинами, викладеними в ній. Відповідно до п. 1 розділу І Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року за №700 - ці Правила визначають умови здійснення любительського, спортивного рибальства та підводного полювання, застосування знарядь і способів добування (вилову), обсяги добування (вилову) за вагою та поштучно, заборонені місця і строки (періоди) заборон на добування (вилов) водних біоресурсів, мінімально дозволені для добування (вилову) розміри та види водних біоресурсів, умови проведення офіційних спортивних змагань з видів спорту, якими відповідно до правил спортивних змагань передбачено здійснювати добування (вилов) водних біоресурсів (далі - офіційні спортивні заходи) та умови використання суден. Згідно з п. 3 розділу ІІ Правил, місця та строки заборон добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) визначені додатком 3 до цих Правил. Відповідно до пп. 1 п. 3 розділу І додатку 3 до Правил, забороняється добування (вилов) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) річкових басейнів у водосховищах, зокрема: Київському - перед гирлом р. Тетерів на ділянці, обмеженій лінією, що йде від південної межі с. Страхолісся, північної межі о. Хільча до північної межі с. Сухолуччя та річкою Тетерів до західної адміністративної межі с. Богдани. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач, порушуючи правила рибальства, здійснив вилов риби у місці, де вилов риби заборонено, при цьому виловив рибу «щука» у кількості 10 шт., чим спричинив шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, яка підлягає стягненню з нього на користь територіальної громади. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 22 ЦК України на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Аналіз зазначених норм свідчить про те, що правом обрання способу відшкодування шкоди законодавець наділив саме особу, якій завдано шкоду. У справі, яка розглядається, позивач та особа, в інтересах якої подано позов, визначилися із способом захисту: відшкодування збитків у повному обсязі, заперечуючи належність факту такого відшкодування в натурі. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Київської обласної прокуратури підлягає стягненню сума у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved