Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 24.01.2022 між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого у подальшому стало АТ «Сенс Банк», та відповідачем\~була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501421750.\~Банк належним чином виконав зобов`язання і надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач\~ свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість в розмірі 154162,56 грн. На адресу відповідача направлялась досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишилася без реагування з боку відповідача. Просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечувала проти задоволення вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. В обґрунтування позиції зазначає, що оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501421750 від 24.01.2022 року не підписана [PERSON] (на документі відсутні дані щодо накладення електронного підпису), що свідчить про відсутність волевиявлення відповідачки на укладення кредитного договору № 501421750, а отже кредитний договір не є укладеним в силу ст.639,1055 ЦК України. Разом з тим, вказане не підтверджує факт отримання відповідачкою кредитних коштів та наявності у неї заборгованості у розмірі, який зазначає позивач. Позивач не підтвердив виконання свого обов`язку щодо видачі коштів жодним належним і допустимим доказом, зокрема, первинними документами. Роздруківка меморіального ордеру № 880816577 від 24.01.2022 року не містить необхідних реквізитів, що підтверджують виконання платником та проведення банком, зокрема підписів відповідальних осіб, відтисків печаток тощо. До того ж, як в оферті , так і в акцепті зазначено спосіб видачі кредиту переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», а згідно меморіального ордеру № 880816577 від 24.01.2022 року зазначений рахунок отримувача інший - [NUMBER] , який визначений офертою і акцептом як рахунок для повернення заборгованості за угодою. Позовна заява містить лише загальну суму боргу, але не містить обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не скріплений печаткою банку, не містить підпису керівника банку, головного бухгалтеру, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже не є належним доказом. Крім того, зазначає, що досудова вимога від 06.11.2023 року про дострокове повернення кредитної заборгованості не містить підтвердження повноважень представника [PERSON] на підписання та направлення досудових вимог. Докази отримання такої вимоги суду не надано. Враховуючи вищевикладене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити за необгрунтвоаністю. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просить задовольнити. Відповідач\~у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що не заперечує, що отримувала кредит в банку АТ «Альфа-Банк», але він зараз не існує, бо це банк держави - агресора. Після припинення роботи банку рахунки для сплати були відсутні, банк з нею не зв`язувався. Договір укладала в приміщенні банку. Підтримала пояснення від 16.05.2024 року . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до анкети заяви на укладення з ПАТ «Альфа Банк» договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Кредит готівкою» № 501421750 та паспорту споживчого кредиту 24.01.2022 між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір на суму 126\~000 грн. терміном на 48 місяців зі сплатою 35,0% річних процентної ставки. Наданий суду примірник договору підписаний представником банку, підпис [PERSON] відсутній. Відповідно до положень акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту сума кредиту складає 126000,00 грн., процентна ставка 35 % річних, строк кредиту 48 місяців, дата повернення кредиту 24.01.2026 року. Також складений графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг (а.с.18-20). 24.01.2022 ТА «Сенс Банк» було перераховано відповідачці 126\~000 грн., що підтверджується копією меморіального ордера із призначенням платежу надання кредиту за кредитним договором №501421750 від 24.01.2022 (а.с. 13) Відповідно до виписки по особовому рахунку станом на 22.01.2023 та розрахунку заборгованості становить 116\~890,00 грн. за тілом кредиту та 37\~272,56 грн. за відсотками. 01.12.2022 відбулась державна реєстрація зміни найменування банку з АТ «Альфа банк» на АТ «Сенс Банк» (а.с.45-58) 06.11.2023 року АТ\~«Сенс Банк» за місцем реєстрації відповідача\~ була направлена вимога щодо виконання договірних зобов`язань\~за угодою та погашення заборгованості (а.с., 22,26, 60). Однак у добровільному порядку заборгованість за угодою про надання кредиту сплачена не була. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до\~ст.526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048\~ЦК України. Згідно ч. 1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно положень\~статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.\~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно положень п.4 оферти позичальник підтверджує, що до підписання цього договору ознайомився з усіма його умовами та нормами ЗУ «Про споживче кредитування», ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що розміщені на веб-сайті Товариства www.alfabank.ua та є невід`ємною частиною цього договору. Ці Правила, за твердженням позивача, є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей\~641,\~644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Всупереч вимогам ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» паспорт споживчого кредиту, договір не містить підпису ні власноручного, ні електронного підпису в розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Враховуючи положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається в обгрунтування своїх позовних вимог. Всупереч положень наведеної норми позивачем не надано доказів, що саме цю редакцію договору, яка надана до позовної заяви, підписувала відповідачка, оскільки договір та паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідачки. На підтвердження укладення договору та підписання його відповідачем позивач надав довідку ідентифікацію клієнта ( а.с.59), відповідно до змісту якої клієнт [PERSON] , з яким укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», укладеного між банком та клієнтом, ідентифікований АТ «Сенс Банк». Суд не приймає цей доказ як такий, що підтверджує підписання відповідачкою договору, оскільки довідка не містить дати її складання, інформації про особу, яка її склала та підпису такої особи. Також у довідці не вказано, який саме договір укладено. За твердженням представника позивача кредитний договір було укладено в електронній формі шляхом підписання його одноразовим цифровим ідентифікатором. Однак, суду не надано доказів на підтвердження вказаної обставини. Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачці банком було перераховано суму грошових коштів -126\~000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру. З виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідачем було частково погашено суму заборгованості у рощмірі 12\~785,00 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тому суд вбачає підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту, яка складається з різниці між фактично отриманою та сплаченою сумою грошових коштів. АТ «Сенс Банк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. Вимога про стягнення відсотків задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що відповідачка підписувала кредитний договір саме у тій редакції, яка надана була суду, що між сторонами було обумовлено розмір відсотків, які підлягають сплаті за кредитним договором та цей розмір становить саме 35% річних. Тому здійснити захист прав кредитора можливо шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Факт отримання відповідачем суми кредитних коштів у межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою по рахунку та не заперечується відповідачем. Суд враховує, що тіло кредиту складає 126000,00 грн., відповідачем фактично сплачено 12785,00 грн. (а.с.14), тому розмір заборгованості, який підлягає стягненню складає 113215,00 грн. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (73,43 %*3028,00) в розмірі\~2223,72 грн.

Outcome: partial