Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Любарської селищної ради, Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] , [PERSON] , про визнання батьківства. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є громадянином Грузії, проте з 2023 року має посвідку на постійне місце проживання в Україні. З 2007 по 2008 рік він перебував у стосунках з [PERSON] . [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Оскільки на момент народження сина позивач вже не проживав із відповідачкою та не перебував з нею у шлюбних відносинах, то реєстрацію [PERSON] сина відповідачка здійснювала самостійно. При реєстрації народження сина запис про батька був здійснений зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Так, зі слів відповідачки батьком дитини було записано [PERSON] . Позивач ставиться до [PERSON] як до свого сина: вони спілкуються, проводять разом час, він купує сину одяг та необхідні речі. Коли [PERSON] виповнилось чотири роки, позивач почав його забирати до себе, проводити з ним час. Коли [PERSON] подорослішав, позивач почав забирати його до себе на всі літні канікули. 01.09.2021 у Медико-генетичному центрі «Мама Папа» було здійснено аналіз ДНК на факт батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] . Результат дослідження №32406 аналізу ДНК на батьківство від 07.09.2021 року вбачається імовірність батьківства складає 99,99%. Позивач неодноразово намагався досягнути домовленостей з відповідачкою щоб за спільною заявою внести зміни до запису про народження сина в частині запису про батька, проте відповідачка ухилялася від вчинення таких дій. У зв`язку із позбавленням [PERSON] батьківських прав, малолітньому [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням начальника районної військової адміністрації Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 08.06.2022 №79, зобов`язано [PERSON] влаштувати з 10.06.2022 на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу родини [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що відповідачка відмовилася добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію позивача батьком дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства. 26 липня 2023 року ухвалою судді Любарського районного суду відкрито загальне позовне провадження. 8 грудня 2023 року ухвалою Любарського районного суду задоволено клопотання представника позивача про проведення судово-генетичної експертизи. Провадження у справі зупинено. 22 березня 2024 року ухвалою Любарського районного суду відновлено провадження у справі. 27 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про заміну неналежної третьої особи Любарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на належну третю особу Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 25 червня 2024 року закрито підготовче засідання. Справу призначено до судового розгляду. Розгляд справи, який відкладався призначено на 13 год. 00 хв. 26 вересня 2024 року. У судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] , являється біологічним батьком її сина [PERSON] . Проте, на її думку, коли син досягне повноліття, має сам вирішити, чи носити прізвище позивача. З огляду на викладене, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] на розгляд справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Заяв та клопотань до суду не подавали. Представник служби у справах дітей Любарської селищної ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідачки, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2. Заочним рішенням Любарського районного суду від 21 квітня 2022 року №282/1300/21, [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та вирішено стягувати з аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирської області від 02 червня 2022 року №114 малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням начальника Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 08 червня 2022 року №79 зобов`язано влаштувати з 10.06.2022 на виховання та проживання у дитячий будинок сімейного типу родини [PERSON] та [PERSON] дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Покладено відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і психічний розвиток дитини-вихованця [PERSON] , [INFO] на батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON] . Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частини 1, 3 ст.89 ЦПК України вказують на те, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved