Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

У позовній заяві представник позивача [PERSON] адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що сторони проживають окремо, їх дочка проживає разом із позивачем, тому саме на ній лежить основний тягар по її утриманню і догляду. Відповідач регулярного матеріального утримання на дитину не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою з належним станом здоров`я та працює у правоохоронних органах. Провадження в справі відкрито ухвалою від 31 липня 2024 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у вигляді відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду від 31 липня 2024 року відповідач отримав 28 серпня 2024 року. Примірник матеріалів позову від позивача відповідач отримав 01 серпня 2024 року, що підтверджується даними з інтернет сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером 4430103457423. У строк, визначений судом в ухвалі від 31 липня 2024 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю позивачем [PERSON] , що стверджується витягами з реєстру територіальної громади. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує наведені у статті 182 СК України обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У частині 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Станом на дату розгляду справи дочці сторін Кароліні виповнилось повних 4 місяці. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні. Виходячи із вище наведених норм законодавства та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дітей, суд вважає визначений позивачем розмір аліментів на утримання малолітньої дочки на рівні 1/4 заробітку (доходу) відповідача таким, що відповідає потребам дитини у її матеріальному забезпеченні згідно її віку. Такий розмір аліментів на переконання суду на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, узгоджується з положеннями ч.5 ст.183 СК України щодо розміру аліментних зобов`язань на одну дитину, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Підстав неспроможності (наявності захворювання, інших утриманців тощо) сплачувати відповідачем аліменти у такому розмірі у справі не встановлено. Крім цього, суд зважує і на неподання відповідачем заперечень у формі відзиву щодо такої визначеної позивачем суми аліментів, хоча про подання цього позову до суду він був достовірно обізнаний. Разом із цим по справі встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю, позивачем, а відтак основний тягар по її утриманню, що включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежить саме на позивачу. Адже утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті. Доказів, які б підтверджували скрутний матеріальний стан відповідача, суду не надано. Відповідач в силу свого молодого віку, належного стану здоров`я, оскільки протилежного в справі не доведено, має можливість працювати і заробляти кошти, щоб забезпечити утримання своєї малолітньої дитини в достатньому для її гармонійного розвитку рівні. Таким чином, заявлені позивачем вимоги по своїй суті є обґрунтованими, доведеними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача. Крім цього, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 гривень, які у відповідності до вимог ст.137 ЦПК України належним чином документально підтверджені договором про надання професійної правничої допомоги № 082/24 від 14 серпня 2024 року, додатком № 1 до цього договору, актом приймання-передачі виконаних робіт від 27 червня 2024 року, квитанцією від 19 липня 2024 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та відповідачем по справі не оспорені.

Outcome: approved