Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] заінтересована особа: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Заява обґрунтована тим, що з 2007 року заявниця почала проживати з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] . Вели спільне господарство, мали спільних побут, виховували дитину від її попереднього шлюбу. [INFO] у них народилася спільна донька - [PERSON] , однак відомості про батька дитини зазначено за прізвищем матері відповідно до ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] загинув під час бойових дій у селищі Діброва, Сєвєродонецького р-ну, Луганської обл.. Враховуючи той факт, що заявниця та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі під час народження їх спільної доньки, була вирушення звернутись до суду з вище зазначеною заявою у зв`язку з оформленням спадкових прав неповнолітньої дитини за загиблим батьком та бажання доньки взяти прізвище загиблого батька, а відтак, їй необхідно довести факт, що [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , є біологічним батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 12.04.2024 року відкрито провадження у вказаній справі. Згідно ухвали суду від 19.06.2024 витребувано від Приватного нотаріуса Леончук Інни Борисівни ( [ADDRESS] ) належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . 12.08.2024 на адресу суду надійшли витребувані матеріали. Представник заявниці - адвокат Шебанова С.В. вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник заінтересованої особи - Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Вислухавши вступне слово заявниці, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно із вимогами ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах спадкової справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2024 року. Із копії свідоцтва про народження вбачається, [PERSON] народилась [INFO] , батьками дитини зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а/з № [NUMBER] ) (а.с.9). Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.12.2023 (а/з №653) (а.с.10). Відповідно до Висновку молекулярно - генетичного експертного дослідження № 41082 від 15.01.2024 року, аналізу ДНК на батьківство, проведеного Медико-генетичним центром «Мама Папа», ймовірність того, що [PERSON] (померлий), [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99, 999999% (а.с.34). Згідно із вимогами ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно із вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявниці, оскільки у ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , є біологічним батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а відтак заява підлягає задоволенню. На підстав викладеного та

Outcome: approved