Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Командир військової частини [NUMBER] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за квартирну плату та спожиті комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що військовій частині на праві власності належить житловий будинок літ. 38 загальною площею 5642,4 кв.м. 21.06.2005 на засіданні житлової комісії [INFO] вирішено виділити [PERSON] на склад сім`ї з двох осіб житлову площу у військовому містечку № [NUMBER] в [ADDRESS] . В подальшому, 10.08.2007, між [INFO] та [PERSON] укладений договір № 21 найму на оренду службового житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду України. Разом з тим, протягом періоду дії вказаного договору, а саме з грудня 2022 року по травень 2024 року, відповідачем неодноразово порушувались умови вказаного договору щодо сплати квартирної плати та комунальних платежів, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед військовою частиною за спожиті комунальні послуги, розмір якої станом на травень місяць 2024 року становить 18470,44 грн. За вказаних обставин командир військової частини звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості в сумі 18470,44 грн., а також витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.07.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 24.12.2007 року Військовій частині [NUMBER] на праві державної власності належить житловий будинок літ. 38 загальною площею 5642,4 кв.м. Відповідно до виписки з протоколу засідання житлової комісії [INFO] №13 від 21.06.2005 року, комісією було вирішено виділити службову житлову площу у військовому містечку № [NUMBER] в [ADDRESS] по [ADDRESS] , загальною площею 38,72 кв.м. прапорщику [PERSON] на склад сім`ї з двох осіб. 10.08.2007 року між [INFO] та [PERSON] був укладений договір № 21 найму на оренду службового житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду в Україні, а саме ізольована квартира загальною площею 38,72 кв.м., яка складається з однієї кімнати за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. г розділу 3 вказаного договору наймач зобов`язався щомісяця вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) за користування житловим приміщенням, яке подане йому в найм з урахуванням пільг, встановленим чинним законодавством. Квартплата за комунальні послуги стягується в межах встановлених чинним законодавством за тарифами, затвердженими Кабінетом Міністрів України та обласними держадміністраціями. Згідно розрахунку розміру квартирної плати за 1 км.м. згідно структури і вартості витрат на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території (64-х кв.житловий будинок), затверджених начальником [INFO] 10.06.2022, вказана плата становить\~3,24 грн. за кв.м. Як вбачається з довідки-розрахунку № 164 від 12.06.2024 Військової частини [NUMBER] за період з грудня 2022 року по травень 2024 року відповідач не сплачував квартирну плату та плату за комунальні послуги та заборгованість складає 18470,44 грн., з яких: 2142,65 грн.\~- квартирна плата, 1655,72 грн. - послуги з водопостачання та водовідведення, 4246,08 грн. електрична енергія, 10425,96 грн. опалення. При здійсненні відповідних нарахувань військова частина керувалась також наказами начальника прикордонного загону «Про порядок утримання квартирної плати та плати за комунальні послуги з осіб, які проживають в службовому житлі військових містечок прикордонного загону» та зведеними відомостями розрахунку витрат природного газу на опалення житлових приміщень 64-х квартирного житлового будинку о/складу з грудня 2022 року по квітень 2024 року. Військовою частиною [NUMBER] неодноразово направлялися на адресу [PERSON] листи від 18.08.2023, 19.10.2023, 29.04.2024, в яких до відповідача доводилась інформація про наявність заборгованості за квартирну плату та плату за комунальні послуги, а також вказувалось, що у разі несплати зазначеної заборгованості прикордонний загін буде звертатися до суду. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. Статтею 123 Житлового кодексу України визначено, що порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу. Згідно ст. 66, 67 Житлового кодексу України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Також ст. 68 Житлового кодексу України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року (далі Закон). Відповідно до пунктів 5, 12 ч. 1 ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону) Відповідно до пунктів 1, 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно частин 1, 2 статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 81 ч. 1, 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у статті 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідачем [PERSON] в період з грудня 2022 року по травень 2024 року не проводилася оплата квартирної плати та спожитих комунальних послуг за адресою [ADDRESS] , в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 18470,44 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved