Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

У грудні 2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО ЖИТЛО-МАЄТОК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач мотивував тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО ЖИТЛО-МАЄТОК» є товариством, предметом діяльності якого, зокрема, є організація роботи по наданню послуг у сфері: обслуговування та управління житловими будинками, надання житлово-комунальних послуг, проведення поточних і капітальних ремонтів (п. 3.2. статуту, копія витягу зі статуту додається, оригінал знаходиться у Позивача). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 01.08.2021 року між ТОВ «ЖЕО ЖИТЛО-МАЄТОК» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідно до якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п. 1. договору). Відповідно до п. 3. договору про надання послуги, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Отже, на підставі укладеного вище договору, ТОВ «ЖЕО ЖИТЛО-МАЄТОК» визначено управителем багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим відповідачу, як співвласнику, надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п. п. 10, 11 договору про надання послуги, ціна послуги з управління становить 8,70 грн. за 1 кв. метр загальної площі житлового та 8,70 грн. за 1 кв.м. нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,60 грн. для житлових, та 6,60 грн. за 1 кв.м. відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що містяться у додатку 5 цього договору; винагороду управителю в розмірі 2,10 грн. за 1 м.кв. Плата за послуги з управління нараховується щомісячно Управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно із додатком № 5 «Кошторис витрат на управління будинком за адресою: [ADDRESS] » загальний розмір внеску складає 8,70 грн. за 1 кв.м., для нежитлових приміщень 8,70 грн. Таким чином, умовами договору встановлено як строк оплати послуг - не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, так і їх вартість для квартири та нежитлових приміщень 8,70 грн. Отже, враховуючи загальний розмір площі квартири 38,00 (п. 1 договору купівлі-продажу), вартість послуг за договором для відповідача складає 330,60грн. (38,00 х 8,70 грн. = 330,60грн.). Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, у останньої за період з серпня 2021 року по вересень 2023 року виникла заборгованість у сумі 8578,50 грн. Отже, відповідач має сплатити позивачу збитки від інфляції у сумі 31,41 грн. та три проценти річних у сумі 11,85 грн. за період з 26.09.2021 року по 31.01.2022 року. На підставі вище наведеного, позивач просив суд стягнутим з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО ЖИТЛО-МАЄТОК» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 8578,50 грн., збитки від інфляції у сумі 31,41 грн., три проценти річних у сумі 11,85 грн., а всього 8621,76 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2024 року направлялася на адресу відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО ЖИТЛО-МАЄТОК» є товариством, предметом діяльності якого, зокрема, є організація роботи по наданню послуг у сфері: обслуговування та управління житловими будинками, надання житлово-комунальних послуг, проведення поточних і капітальних ремонтів (п. 3.2. статуту, копія витягу зі статуту додається, оригінал знаходиться у Позивача). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 01.08.2021 року між ТОВ «ЖЕО ЖИТЛО-МАЄТОК» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідно до якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п. 1. договору). Відповідно до п. 3. договору про надання послуги, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку - власник нежитлового приміщення або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Отже, на підставі укладеного вище договору, ТОВ «ЖЕО ЖИТЛО-МАЄТОК» визначено управителем багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим відповідачу, як співвласнику, надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п. п. 10, 11 договору про надання послуги, ціна послуги з управління становить 8,70 грн. за 1 кв. метр загальної площі житлового та 8,70 грн. за 1 кв.м. нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,60 грн. для житлових, та 6,60 грн. за 1 кв.м. відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що містяться у додатку 5 цього договору; винагороду управителю в розмірі 2,10 грн. за 1 м.кв. Плата за послуги з управління нараховується щомісячно Управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно із додатком № 5 «Кошторис витрат на управління будинком за адресою: [ADDRESS] » загальний розмір внеску складає 8,70 грн. за 1 кв.м., для нежитлових приміщень 8,70 грн. Таким чином, умовами договору встановлено як строк оплати послуг - не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, так і їх вартість для квартири та нежитлових приміщень 8,70 грн. Отже, враховуючи загальний розмір площі нежитлового приміщення 38,00 (п. 1 договору купівлі-продажу), вартість послуг за договором для відповідача складає 330,60грн. (38,00 х 8,70 грн. = 330,60грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, у останньої за період з серпня 2021 року по вересень 2023 року виникла заборгованість у сумі 8578,50 грн. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відповідач має сплатити позивачу збитки від інфляції у сумі 31,41 грн. та три проценти річних у сумі 11,85 грн. за період з 26.09.2021 року по 31.01.2022 року. Стаття 76\~ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81\~ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачами по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача у розмірі 2415,60 грн. Що ж стосується клопотання позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат на правничу допомогу, в розмірі 2500,00 гривень, то вони підлягають відшкодуванню, з огляду на наступне. Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на оплату послуг адвоката підтверджуються наступними документами: договір № 16 про надання правничої допомоги від 01.09.2023 року, додаток № 01 до договору № 16 про надання правничої допомоги від 01.09.2023 року, договір № 63 про залучення адвоката для надання послуг за договором № 16 про надання правничої допомоги від 01.09.2023 року, попередній розрахунок суми судових витрат, детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), акт виконаних робіт за жовтень 2023 року по договору № 16 про надання правничої допомоги від 01.09.2023 року та платіжна інструкція № 3052 від 09.10.2023 року. За таких обставин, суд вбачає наявність підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 2500,00 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 525, 625 ЦК України, ст.\~ст.\~10,\~14,\~15\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та

Outcome: approved