Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів з 1300,00 гривень щомісячно на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2020 року ухвалено стягувати з відповідача - [PERSON] на користь позивача аліменти на неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно виріс. Так, стягуваний із відповідача розмір аліментів в розмірі 1300 гривень є недостатнім для належного забезпечення дитини. Відповідач, у свою чергу, не бере жодної участі в утриманні та вихованні дитини та не несе додаткових витрат на утримання сина. На даний час розмір аліментів, що стягуються з відповідача є меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому не можуть забезпечити потреб дитини у повному обсязі. З огляду на наведене позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з 1300 гривень щомісячно до 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, подала клопотання, в якому просить здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача адвокат Драус О.О. подала клопотання про розгляд справи без її участі та участі відповідача, проти позову заперечують. Відповідач чи його представник відповідача адвокат Драус О.О. відзив на позов у строк передбачений ЦПК України не подали, однак представник подала заяву, в якій зазначає, що відповідач позовні вимоги не визнає. Так, на думку представника відповідача, подаючи позовну заяву про зміну способу стягуваних аліментів позивач мала за мету саме зміну (збільшення) їх розміру, у зв`язку із чим на ній лежав обов`язок належного обгрунтування та доказування позову, зокрема підстав та умов, необхідних для зміни способу стягнення аліментів. Вважає, що позивачка належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом, не надала належних доказів, які б свідчили про наявність в неї додаткових витрат на утримання дитини, а також, що відповідач не бере участі у таких витратах. Крім того, позивачем не надано доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис №51. Згідно з рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 10 вересня 2011 року, актовий запис №189. Рішення вступило в законну силу. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2020 року збільшено розмір аліментів, визначений рішенням суду від 06 вересня 2017 року, та визначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн щомісячно до досягнення ним повноліття. Рішення вступило в законну силу. Як вбачається із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Разом із нею за вказаною адресою проживає, в тому числі, [PERSON] - син. Згідно із актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданим 15 квітня 2024 року №12-79 Підволочиською селищною радою, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Разом із нею за вказаною адресою проживає син - [PERSON] , який навчається у 5 класі Підволочиського ліцею. [PERSON] з чоловіком розлучена, з її слів [PERSON] на утримання дитини сплачує аліменти, однак їх сума є недостатньою. Відповідно до довідки №63, виданої КНП «Підволочиська центральна лікарня» 12 квітня 2024 року, [PERSON] працює на посаді архіваріуса з 01 жовтня 2010 року по даний час. Із довідки №16, виданої КНП «Підволочиська центральна лікарня» 12 квітня 2024 року, за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року [PERSON] отримала заробітну плату в загальному розмірі 38928,98 гривень. Згідно із довідкою №59, виданою 08 квітня 2024 року Підволочиською КЦРЛ, [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні з 14 лютого по 23 лютого 2024 року з діагнозом «Гострий бронхіт. Гострий риніт. Гострий фарингіт». Відповідно до довідки №61, виданої дирекцією Підволочиського ліцею Підволочиської селищної ради Тернопільської області 12 квітня 2024 року, [PERSON] навчається у 5-б класі вказаного навчального закладу і харчується у шкільній їдальні за кошти матері. Представник позивача у своїй заяві від 22 липня 2024 року проти позову заперечила та зазначила, що відповідач не працює та хворіє, про що подала висновки магнітно-резонансної томографії грудного та поперекового відділів хребта від 01 лютого 2023 року. Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 08 травня 2024 року №81, [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Разом із ним за вказаною адресою проживає [PERSON] - мати, та [PERSON] - батько. Як вбачається із довідки Підволочиської селищної ради від 08 травня 2024 року №82, виданої виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради, [PERSON] , житель с. Хмелиська, згідно із трудовою книжкою [NUMBER] від 19 вересня 2023 року на території села не працює. Копія вказаної трудової книжки долучена представником відповідача до матеріалів справи та із неї вбачається, що 19 вересня 2023 року [PERSON] звільнений із посади охоронника Новосілківського МПД ДП «УКРСПИРТ», у зв`язку із скороченням чисельності та в подальшому записів про працевлаштування немає. В силу вимог частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що з відповідача у справі стягуються аліменти на користь позивача на дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. З долучених позивачем документів вбачається, що спільна дитина позивача та відповідача - [PERSON] , проживає з матір`ю, навчається у школі, у 2024 році проходив стаціонарне лікування. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач, окрім сплати аліментів у 1300 гривень щомісячно, жодної допомоги на утримання сина не надає, участі в його вихованні не бере. Вказане відповідачем не заперечується та наданими суду матеріалами не спростовується. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Визначаючи новий спосіб стягнення аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно з якими, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» у 2024 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 01 січня 2024 року 3196,00 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, враховуючи те, що зміна законодавством розміру аліментів є підставою для зміни розміру аліментів. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII\~частину другу\~статті 182 СК України\~викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд враховує, що після ухвалення в 2020 році попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей, а відтак попередньо визначений судом розмір аліментів вочевидь не відповідає вимогам законодавства; дитина навчається в сел. Підволочиську, щодня добирається з с. Староміщина до школи, де харчується за кошт матері, яка отримує мінімальну заробітну плату. Крім того, в Україні з 2022 року триває війна, що також суттєво позначилося на економічних можливостях населення та рівню життя. Зазначені обставини свідчать про зміну матеріального стану позивача. Судом з поданих адвокатом Драус О.О. копій документів не встановлено, що відповідач має на утриманні інших дітей чи є непрацездатним. Більше того, з наданої суду довідки з місця проживання вбачається, що відповідач є власником чи співвласником будинку в с. Хмелиська, де проживає разом з батьками. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням збільшення мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, матеріального та сімейного становища сторін і їх неповнолітньої дитини, тієї обставини, що обов`язок утримувати дитину лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають до задоволення. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. На основі викладеного суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягувати аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved