Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 22.05.2024 представник заявника, адвокат Йовдій Д.В., який діє в інтересах заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] , [INFO] , який необхідний для вирішення питання оформлення пенсійних виплат щодо втрати годувальника. В своїй заяві представник зазначає, що [PERSON] проживала із загиблим [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2013 по 2019. [INFO] року від стосунків із [PERSON] заявник народила сина [PERSON] . Незважаючи на те, що [PERSON] не був записаний як батько дитини, він визнав за життя сина і після припинення відносин із [PERSON] турбувався про сина, цікавився його справами, допомогав фінансово та підтримував дружні відносини із завником. Після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації, у зв`язку із воєнними діями [PERSON] запропонував переїхати заявнику до свого орендованого помешкання у м. Кривий Ріг, де [PERSON] з сином стали на облік як внутрішньо-переміщені особи. Встановлення факту батьківства заявнику необхідно для вирішення питання призначення пенсійних виплат щодо втрати годувальника, та захисту соціальних, спадкових прав дитини, тому просить задовольнити заяву та встановити факт батьківства. Заяви, клопотання учасників справи. Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просять заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)., Краснощок Л. в судове засідання не з`явилася, 06.06.2024 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник Міністерства оборони України, Застеба А.В. , в судове засідання не з`явилася, 27.06.2024 на адресу суду надіслала пояснення по справі, в яких вказує, що висновок експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства, однак задовлення заяви у даній справі безпосередньо вплине на права та обов`язки Міноборони як органу, який уповноважений на прийняття рішень про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки за наслідками задоволення заяви у заявника можуть виникнути підстави для звернення за виплатою одноразової грошової допомоги, тому вважає, що заява не може бути розглянута у порядку окремого провадження і підлягає залишенню без розгляду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2024 заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи на 10-30 год. 01.07.2024, за правилами окремого провадження, залучено заінтересовану особу та витребувано інформацію. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із заяви та доданих матеріалів, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.05.2014, у відомостях про батьків вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 13), та згідно витягу ДРАЦС громадян №00023907955 від 11.09.2019, відомості про народження дитини внесені на підставі вказівки матері, відповідно за ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 14-15). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом з ДРЦС громадян щодо актового запису про смерть №00045304283 від 31.05.2024 виданого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 57-58). Відповідно до сповіщення №370 виданого командиром ВЧ [NUMBER] [PERSON], [PERSON] , [INFO] , був прийнятий (призваний) на службу 16.11.2022 до ВЧ [NUMBER] [INFO] , загинув [INFO] , що також підтверджується повідомленням про смерть від 31.08.2023 № 7186 (а.с. 99, 95). Згідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, Капетоненка А.В. , №1002-МГ від 23.04.2024, померлий [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] , [INFO] (а.с. 18-24). Судом не було відхилено жодного доказу наданого заявником. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами, 2) перебування фізичної особи на утриманні, 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За положеннями ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ст. 126 СК України). Згідно зі ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] та згідно витягу з ДРАЦС громадян, запис про батька дитини здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 14-15). Згідно з ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Також в абз. 3-5 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 9 вказаної постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь- яких доказів про це. Отже, передумовою звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України, є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України. Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), 15.04.2021 у справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 715/2537/19 (провадження № 61-16191св20). Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Згідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, Капетоненка А.В., №1002-МГ від 23.04.2024, померлий [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] , [INFO] (а.с. 18-24). Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. За приписами ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно пп. 20 п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Зі змісту п. 2.13.1 слідує, що підставою для внесення змін в актові запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.18 Правил слідує, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. З метою усунення можливих перешкод в наступній реалізації рішення суду є необхідним вирішення питання щодо внесення відповідних змін про батька дитини до актового запису про її народження. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки заінтересована особа не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. При цьому чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Такий висновок узгоджується з правовою позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.01.2024 року, cправа № 560/17953/21. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] , [INFO] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , тому існують правові підстави для задоволення заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved