Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

05 грудня 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Василюк Ігор Миколайович звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовом до [PERSON] , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), акціонерного товариства комерційний банку «Приват Банк», Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування запису щодо арешту, заборони відчуження та розшуку майна, зобов`язання до вчинення дій. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору комісії № 162/2820 від 11 грудня 2020 року та договору купівлі-продажу транспортного засобу № 162/2820 від 11 грудня 2020 року [PERSON] придбала у [PERSON] транспортний засіб - автомобіль марки MAZDA 6 ( VIN [NUMBER] ) н.з. [NUMBER] . Після придбання транспортного засобу продавець передав їй свідоцтво про реєстрацію та ключі від автомобіля. Позивач з вказаного моменту експлуатує вказаний транспортний засіб. В період придбання не було здійснено зняття автомобіля з обліку та поставлення на облік за позивачем у зв`язку з введеними карантинними заходами, пов`язаними з небезпекою поширення КОВІД-19. В подальшому позивач здійснювала використання та експлуатацію автомобіля, будучи впевненою про наявність можливості здійснити переоформлення реєстрації в будь-який зручний час. Разом з тим, переоформлення стало неможливим у зв`язку з застосуванням органом державної виконавчої служби арештів щодо майна [PERSON] . Листом від 21.11.2023 року РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області повідомило про неможливість перереєстрації автомобіля через наявність арештів щодо майна відповідача [PERSON] , зокрема, інформаційна система «Гарпун» містить 4 записи щодо розшуку майна відповідача [PERSON] : Запис № 3021116631559895, внесений 26.04.2021; Запис № 3021116631670174, внесений 26.04.2021; Запис № 3021201626849683, внесений 20.07.2021; Запис № 3021201626849670, внесений 26.04.2021. Враховуючи викладене, з посиланням на норми ст.ст. 319, 321, 328, 629, 655, 662, 689 ЦК України, позивач просить скасувати записи щодо арешту, заборони відчуження та розшуку транспортний засіб - автомобіль марки MAZDA 6 ( VIN [NUMBER] ) н.з. [NUMBER] , а саме : Запис № 3021116631559895, внесений 26.04.2021; Запис № 3021116631670174, внесений 26.04.2021; Запис № 3021201626849683, внесений 20.07.2021; Запис № 3021201626849670, внесений 26.04.2021. Також зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати арешти та заборони, застосовані по відношенню до транспортного засобу - автомобіль марки MAZDA 6 ( VIN [NUMBER] ) н.з. [NUMBER] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 травня 2024 року постановлено передати дану справу за підсудністю на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), акціонерного товариства комерційний банку «Приват Банк», Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування запису щодо арешту, заборони відчуження та розшуку майна, зобов`язання до вчинення дій, 31 липня 2024 року надійшла у провадження судді Філюк Тетяни Миколаївни. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято до розгляду позовну заяву суддею Філюк Т.М. та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 12 серпня 2024 року від представника відповідача Департаменту Патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажу транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07 вересня 1998 року №1388 (далі по тексту - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.ч. 1, 2 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним принципом цивільного законодавства для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу нотаріальне його посвідчення не є обов`язковим і така письмова форма договору не суперечить вимогам, визначеним постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 07.09.1998р. (з наступними змінами), якою затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок № 1388). Втім, за змістом положень ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із ч. 3 Ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. До того ж, законодавцем у змісті Закону України «Про дорожній рух» і вказаного Порядку № 1388 унормована державна реєстрація транспортних засобів. Тож, договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним з моменту його державної реєстрації. Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388. Відповідно до пункту 1 Порядку встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень (пункт 2 Порядку). Відповідно до пункту 7 Порядку власники транспортних засобів - Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. \ Абзац другий пункту 7 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 904 ( 904-2015-п ) від 09.11.2015. В пункті 8 Порядку наведено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, якими є: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності); договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб,які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Отже, за змістом положень у п.п. 4, 8, 40, 43 Порядку № 1388 перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий в підрозділах Державтоінспекції. Зняття з обліку транспортних засобів, що належать юридичним особам недержавної форми власності, проводиться на підставі копій відповідних рішень власників, засвідчених у встановленому законом порядку. З інформації Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС У Волинській області від 21 листопада 2023 року, наданої за зверненням [PERSON] вбачається, що згідно з Єдиним реєстром транспортних засобів станом на 20 листопада 2023 року транспортний засіб марки MAZDA 6 ( VIN [NUMBER] ) н.з. [NUMBER] зареєстрований на ім`я [PERSON] та повідомлено, що перереєстрація даного автомобіля на нового власника неможлива у зв`язку з наявністю в інформаційній системі «Гарпун» записів щодо розшуку майна даного транспортного засобу (а.с.28-30). Наведене свідчить про те, що [PERSON] у відповідності до Порядку № 1388 не знімав цей автомобіль з державної реєстрації для подальшого відчуження, в тому числі передаючи автомобіль для продажу за договором комісії. За змістом положень у п. 8 Порядку № 1388 документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договори купівлі-продажу транспортних засобів, укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів, безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу транспортних засобів тощо. Позивач вважає себе власником транспортного засобу на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №162/2820, але позивач не зареєструвала право власності на автомобіль у встановленому законом порядку. Оскільки момент вчинення вищезазначеного правочину відповідно до статті 210 ЦК України пов`язується із державною реєстрацією, тому він не є укладеним і не створює прав і обов`язків для сторін, а тому відсутні підстави вважати, що позивач набула право власності на автомобіль у встановленому законом порядку. Укладений між [PERSON] та ТОВ «Джейті Авто» договір купівлі-продажу, був укладений в простій письмові формі, та не є таким документом, що підтверджує право власності на автомобіль. Відповідно до п.41 Порядку забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця. Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Забороняється перереєстрація на нового власника транспортних засобів, що: зареєстровані за неповнолітніми особами відповідно до вимог пункту 23 цього Порядку, без письмової нотаріально засвідченої згоди батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозволу органу опіки та піклування; одержані через органи соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, без письмового розпорядження зазначених органів; придбані у розстрочку без надання відповідних документів про остаточний розрахунок (крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва). Забороняється перереєстрація на нового власника переданих безоплатно транспортних засобів, які зареєстровані відповідно до вимог пункту 11 цього Порядку без сплати мита та інших податків і зборів (обов`язкових платежів), передбачених законодавством під час імпорту автомобілів, без подання документів про внесення зазначених платежів. Не вважається відчуженням передача транспортного засобу іншому структурному підрозділу (територіальному органу) в межах одного органу державної влади. Позивачем, якій за договором було передано автомобіль, не виконаний обов`язок щодо державної реєстрації права власності на набутий транспортний засіб протягом десяти діб після його придбання, як то регламентовано у п. 7 Порядку № 1388 і в п. 6.4 вищевказаного Порядку № 296/5. А тому позивач, в розумінні ст. 328 ЦК України, не набула у встановленому законом порядку право власності на придбаний за простою письмовою угодою автомобіль. У зв`язку з цим, спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку. Сам по собі договір купівлі-продажу від 11 грудня 2020 №162/2820 вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку, не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Доводи представника позивача про те, що право власності за договором купівлі-продажу автомобіля виникло у позивача з моменту передачі автомобіля за таким договором є безпідставними з огляду на зазначені вище обставини. Такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року по справі № 683/2694/16-ц, де вказано, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу. Враховуючи те, що позивач не набула права власності та транспортний засіб, спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, а тому [PERSON] не є особою яка має право пред`являти вимоги про зняття арешту з майна яке їй не належить, а тому у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, здійсненні позивачем судові витрати залишаються за нею. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed