Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4685640 від 28.08.2021 в розмірі 30480,85 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. (а.с.1-12). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та\~\~ [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №4685640 про надання споживчого кредиту на суму 15000,00 грн. строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день. ТОВ «Авентус Україна» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредит в сумі 15000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на картку відповідача, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит разом з процентами, визначеними умовами кредитного договору. 18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу №18.04/23-Ф, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги до\~ [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №4685640 від 28.08.2021. В порушення умов договору відповідач своє зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим перед фінансовою установою утворилась заборгованість у розмірі 30480,85 гривень, з яких 14905,00 гривень заборгованість за тілом кредиту та 15575,85 гривень - заборгованість за відсотками. Оскільки Відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до умов Договору зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, позивач був вимушений з вказаним позовом звернутися до суду. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення (а.с.144). Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та\~\~ [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №4685640 про надання споживчого кредиту на суму 15000,00 грн. строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день (а.с.15-24). ТОВ «Авентус Україна» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надав позичальнику кредит в сумі 15000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути Кредит та сплатити проценти за його користування, в порядку та умовах, визначених договором. Однак, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого, утворилась заборгованість в розмірі 30480,85 гривень, з яких 14905,00 гривень заборгованість за тілом кредиту та 15575,85 гривень - заборгованість за відсотками (а.с.38-68). 18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу №18.04/23-Ф, за умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до\~ [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №4685640 від 28.08.2021 (а.с.149-153). Відповідно до ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України (ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.13 ст.11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~ст.64 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048\~ЦК України). Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Пунктом 1\~ст.536\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~користування чужими\~грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання - (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, то суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у вигляді сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. (а.с.135) та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. (а.с.134).

Outcome: approved