Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 23.08.2023 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Упродовж останніх місяців стосунки між подружжям погіршились, почали виникати сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Будь які спроби примирення не дали бажаних результатів, саме тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 26 липня 2024 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подав до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.27) Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити( а.с.28) Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 23 серпня 2023 року зареєстрували шлюб у Білоцерківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1034, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.9) Зі змісту позовної заяви слідує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved