Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Служба у справах дітей Тиврівської селищної ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Тиврівської селищної ради, в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] , [INFO] , зник безвісти під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Первомайське Донецької області 08.04.2024, відповідно до сповіщення сім`ї № [NUMBER] [INFO] від 08.04.2024 № 1740. Відповідно до побутової характеристики наданої Строїнецьким старостинським округом матір дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично за даною не проживає. Неналежним чином виконує батьківські обв`язки , веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займається, часто дитина залишається без догляду, а той сама, за різними адресами по населеному пункті, за роки проживання у селі зарекомендувала себе з негативної сторони. 04.09.2024 р. на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання, щодо негайного відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [PERSON] та затвердження висновку Комісії з питань захисту прав дитини щодо відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав (рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 04.09.2024 №1). На засіданні виконавчого комітету Тиврівської селищної ради прийнято рішення від 04.09.2024 р. № 206 "Про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [PERSON] та затвердження висновку Комісії з питань захисту прав дитини щодо відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав (рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради від 04.09.2024 року № 206). Центром надання соціальних послуг Тиврівської селищної ради послуга соціального супроводу не надавалась. З урахуванням уточнених позовних вимог просить відібрати без позбавлення батьківських прав дитини [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [PERSON] та стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі 1/4 частки зі всіх видів її заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача Служби у справах дітей Тиврівської селищної ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування Тиврівської селищної ради, [PERSON] уточнену позовну заяву підтримала, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, але погодилась, що дитині буде краще, де вона знаходиться на даний момент. В судовому засіданні були допитані свідки. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] показав, що він сімейний лікар Тиврівського РЦПМСД, проживає в с.Строїнці. Він спостерігав за [PERSON] та її сином. Дитина була здорова, матір її доглядала, а коли [PERSON] зник, відповідачка припинила догляд за дитиною. Дитина перестала набирати вагу, виглядала неохайною. На його думку, дитину їй довірити не можна, дитина їй не потрібна. За дитинкою здійснювала догляд баба, яка є інвалідом 2 групи. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] показав, що він староста с.Строїнці. йому відомо, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя. Про що, їй робились неодноразові зауваження. [PERSON] виплатили кошти 400000 гривень, які вона розтратила за один день. На його думку дитину потрібно відібрати у відповідачки. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] підтвердив, що дитина у [PERSON] недоглянута, відповідачка вихованням сина не займалася. Вихованням та доглядом дитини займаються чужі люди. Суд, вислухавши учасників справи, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до частково задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що у відповідачів [PERSON] та [PERSON] народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.10.2023 (а.с.7). Батько дитини [PERSON] , [INFO] , зник безвісти під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Первомайське Донецької області 08.04.2024, що стверджується копією сповіщення сім`ї № [NUMBER] [INFO] від 08.04.2024 № 1740 (а.с9). 04.09.2024 рішенням Комісії з питань захисту прав дитини №1 "Про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , матері [PERSON] та затвердження висновку Комісії з питань захисту прав дитини щодо відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав " вирішено рекомендувати виконавчому комітету Тиврівської селищної ради відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , матері [PERSON] , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини. Затвердити висновок про відібрання без позбавлення батьківських прав [PERSON] [PERSON] [INFO] , влаштувати в заклад охорони здоров`я, КНП "Тульчинський обласний спеціалізований будинок для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради" з подальшим влаштуванням в сімейні форми виховання (а.с.12). 04.09.2024 р. на засіданні розглянуто питання, щодо негайного відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [PERSON] та затвердження висновку Комісії з питань захисту прав дитини щодо відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав (рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 04.09.2024 №1). На засіданні виконавчого комітету Тиврівської селищної ради прийнято рішення від 04.09.2024 р. № 206 "Про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [PERSON] та затвердження висновку Комісії з питань захисту прав дитини щодо відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав (рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради від 04.09.2024 року № 206) (а.с14). Згідно наказу служби у справах дітей Тиврівської селищної ради від 10.09.2024 № 107 "Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] " [PERSON] тимчасово влаштувати на строк 2 (два) місяці в сім`ю рідної тітки [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , яка бажає залишити дитину на виховання у її сім`ї (а.с.40). Згідно листа старости Строїнецького старостинського округу від 04.09.2024 № 239/1 на території с.Строїнці була виявлена дитина - [PERSON] , [INFO] , залишений без батьківського піклування (а.с.12). Відповідно до довідки про склад сім`ї [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: чоловік - [PERSON] (безвісти зниклий), син - [PERSON] (а.с.11). Відповідно довідки побутової характеристики гр. [PERSON] перебуває у фактичному шлюбі з [PERSON] У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син- [PERSON] . З квітня 2024 батько дитини - [PERSON] вважається безвісти зниклим. [PERSON] після народження дитини за адресою реєстрації не проживала, а мешкала у своєї подруги разом із дитиною у с.Строїнці. Догляд за дитиною проводила не систематично, часто дитина залишалась без відповідного нагляду. Впродовж липня-серпня 2024 за дитиною доглядала [PERSON] , що є фактично бабусею. [PERSON] веде аморальний спосіб життя (а.с.8). Окрім цього, факт неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, не створення нею належних житлово-побутових умов проживання для малолітньої дитини, також підтверджується копіями: актом обстеження умов проживання від 04.09.2024, згідно якого, на момент обстеження умови проживання незадовільні, будинок захаращений речами, брудним одягом, посуд немитий, приміщення не провітрене, продукти харчування та ліки відсутні (10) Згідно з ч.ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З висновку Комісії з питань захисту прав дитини №1 "Про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, судом убачається, що служба у справах дітей Тиврівської селищної ради вважає доцільним відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 СК закріплюється обов`язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її. Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно зположеннями ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та тимчасове влаштування дитини [PERSON] до сім`ї [PERSON] є виникнення в сім`ї відповідачів небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання, на теперішній час мати дитини характеризується негативно, належним чином не виконує батьківських обов`язків щодо належного виховання та розвиту дитини, умови проживання дитини незадовільні, у будинку не створені належні умови проживання, мати не виявляє турботу про дитину, а тому суд приходить до висновку, що у [PERSON] байдуже ставлення до батьківських обов`язків відносно свої дитини.. Таким чином, суд погоджується з висновком Комісії з питань захисту прав дитини від 04.09.2024 №1 про доцільність відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, оскільки позивачем належним чином обґрунтовано, що залишення дитини у матері є безумовно небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відібрання дитини від від батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, у даному випадку є доцільним та необхідним, оскільки протилежне, з огляду на встановлені судом обставини, може спричинити негативні наслідки для життя та здоров`я їх дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про відібрання дитини відбатьків без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд зауважує, що відібрання дитини у батьків, це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відповідачі не позбавлені можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їм дітей. Разом з тим, як встановлено частиною 4 статті 170 СК України та частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», відібрання дітей у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дітей; при задоволенні позову про відібрання дітей від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дітей. В силу частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідачка [PERSON] є здоровою працездатною людиною, інформацію про наявність чи відсутність на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не надала, тому суд дійшов висновку, що відповідачка повинна надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця. В частині стягнення аліментів з [PERSON] суд вважає, в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідно до сповіщення сім`ї № [NUMBER] [INFO] від 08.04.2024 № 1740 батько дитини [PERSON] , [INFO] , зник безвісти під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Первомайське Донецької області 08.04.2024 (а.с. 9). Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину [PERSON] необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 06.09.2024 до повноліття [PERSON] , або до прийняття судом рішення про повернення дитини батькам. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідачки у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: partial