Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Суть справи. Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що спільна дитина сторін досягла повноліття та почала навчання на безоплатній основі за кордоном, у зв`язку з чим проживає у гуртожитку на підставі договору з плати. Крім того, у зв`язку з навчанням повнолітня дитина сторін потребує придбання відповідних речей. Наразі тягар утримання по зазначених витратах повною мірою покладений на позивача, а відповідач самоусунувся від виконання обов`язку як батько, хоча має можливість надавати відповідну допомогу, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду за її примусовим стягненням. Рух справи. 25.10.2023 визначено головуючого суддю. 26.10.2023 надано запит до ГІОЦ/КМДА. 08.11.2023 отримана відповідь з ГІОЦ/КМДА. 08.11.2023 відкрито спрощене провадження, розгляд справи призначено на 05.12.2023. 05.12.2023 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з відрядженням головуючого, розгляд призначено на 24.01.2024. 24.01.2024 судове засідання відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача на 19.03.2024. 12.02.2024 надійшов відзив /Т.І а.с. 156-159/. 11.03.2024 надійшла відповідь на відзив /Т.І а.с. 169-172/. 19.03.2024 в судовому засіданні оголошена перерва до 25.04.2024, у зв`язку з визнанням явки відповідача обов`язковою. 25.04.2024 в судовому засіданні оголошена перерва до 03.06.2024, у зв`язку витребуванням доказів за клопотанням позивача. 03.06.2024 в судовому засіданні продовжено перерву до 24.06.2024 для витребування доказів. 24.06.2024 судове засідання відкладено на 24.09.2024, у зв`язку з клопотанням представника позивача. 24.09.2024 ухвалено рішення. Доводи учасників справи. Позивач та представник останньої позов підтримали з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив. Крім того, пояснили що на час звернення позивача до суду, відповідач працював та отримував значну заробітну плату, також відповідач отримує пенсію за інвалідністю ІІІ групи, на утриманні будь яких осіб не має, має на праві власності нерухоме та рухоме майно, при чому останнє було набуто у минулому році, проте приймати участь у витратах дитини, яка навчається і у зв`язку з чим потребує допомоги, відповідач не бажає, хоча в вочевидь має таку можливість, проте останній переклав всю відповідальність на матір та самоусунувся. Відповідач та представник останнього позовні вимоги не визнали, з підстав зазначених у відзиві та пояснили, що відповідач є учасником бойових дій, отримав бойову травму і в силу стану здоров`я вимушений був звільнитися з роботи і не може працювати. Наразі відповідач отримує пенсійне забезпечення близько 14000 грн., і останньому не вистачає цих коштів на власне утримання. Крім того, відповідач має періодично проходити медогляд для підтвердження стану здоров`я, що дає право на пенсійне забезпечення, а іншого джерела доходу відповідач на даний час не має. Обставини встановлені судом. Сторони є батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] /а.с. 16/. [PERSON] з 20.07.2022 зарахована та навчається у техніко - гуманітарній академії у м. Бельсько - Бяла, республіка Польша /Т.І а.с. 28-36/. [PERSON] у зв`язку з навчанням на підставі договору оренди житлового приміщення, проживає у гуртожитку за що передбачена оплата 700 польських злотих щомісячно, які оплачує позивач та матеріально підтримує доньку /Т.І а.с. 37 -- 120, 181 - 194/. Станом на 24.09.2024 згідно офіційного курсу НБУ https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/nbu/curr/pln/700 польських злотих становить 7531 грн 72 коп. Позивач працює на посаді директора у ТОВ «Оннеро Технолоджі» /Т. а.с. 54/. Відповідач є учасником бойових дій, отримав травму пов`язану із захистом Батьківщини, знятий з військового обліку, через наявні захворювання, згідно акту огляду МСЕК отримав інвалідність ІІІ групи та рекомендації не працювати на важких роботах /а.с. 161 - 166/. Відповідач наразі не працює та отримує пенсію, /Т.І а.с. 155, 237, 243 - 248/ розмір якої становить близько 14000 грн., що підтверджено представником відповідача та не спростовано позивачем та представником останньої. Відповідач має на праві власності дві квартири у [ADDRESS] , а також автомобіль марки «БМВ Х 3» /Т.І а.с. 121, 122, 222, 223/. Відповідач не надає матеріальну допомогу донці, у зв`язку з її навчанням, що визнано учасниками справи. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Статтею 199 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач з урахуванням отримуваних доходів на даний час може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в рівних частинах з позивачем, виходячи з розміру витрат на оренду житла, що підтверджено належними, допустимими, достовірними доказами, оскільки відповідач не має на утриманні осіб, має у власності нерухоме та рухоме майно, доказів про призначення відповідачу лікування, яке потребує витрат, зокрема значних, суду не надано, а отже розмір доходу відповідача за мінусом оплати половини вартості за оренду житла у гуртожитку навчального закладу під час навчання доньки, цілком здатен забезпечити відповідачу відповідні власні потреби, оскільки більше ніж в чотири рази перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, до категорії яких належить відповідач. Суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що витрати на комп`ютерну техніку та зв`язок, здійснені позивачем, мали місце у зв`язку із навчанням доньки і були необхідними, а також доказів того, що грошові кошти які позивач надсилає донці, пов`язані із витратами на її навчання, зокрема придбання відповідних речей та засобів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимог підлягають задоволенню частково. Судові витрати. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: partial