Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на гараж. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказав, що [PERSON] з 03.03.1987 року постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з рішення Глобинської міської ради народних депутатів від 02.06.1981 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво автогаражу. Відповідно до розробленого проекту будівництва від 30.06.1981 року, місцезнаходження запроектованого автогаража вказано: [ADDRESS] ; початок будівництва гаража 02.06.1981 р.; кінець будівництва 02.06.1982 р.; гараж запроектований площею 24 кв.м. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на гараж, від 26.06.2024 року вбачається, що гараж загальною площею 21,9 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікатор об`єкта будівництва 01.3326806.4938358.20240626.92.0000.20, гараж побудований 02.06.1982 року, перебуває в задовільному стані, є закінченим будівництвом та придатний до надійної та безпечної експлуатації. 04.07.2024 року позивачу відмовлено у державній реєстрації вказаного гаража у зв`язку з відсутністю документу про прийняття його в експлуатацію та інших документів. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд визнати за [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] право власності на нерухоме майно - гараж літ. «А», загальною площею 21,9 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікатор об`єкта будівництва 01.3326806.4938358.20240626.92.0000.20. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, представник подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Представник відповідача Глобинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , з 03.03.1987 року постійно проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4). Відповідно до витягу з рішення Глобинської міської ради народних депутатів від 02.06.1981 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво автогаражу (а.с.6). Згідно розробленого будівельного паспорту на будівництво автогаражу від 30.06.1981 року , забудовник [PERSON] , місцезнаходження запроектованого автогаража вказано: [ADDRESS] ; початок будівництва гаража 02.06.1981 р.; кінець будівництва 02.06.1982 р.; гараж запроектований площею 24 кв.м (а.с.7-9). З технічного паспорту, виготовленого на гараж, від 26.06.2024 року вбачається, що гараж загальною площею 21,9 кв.м розташований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікатор об`єкта будівництва 01.3326806.4938358.20240626.92.0000.20, гараж побудований в 1982 році (а.с.10-16). Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вбачається, що адреса об`єкту будівництва не присвоєна, земельна ділянка не приватизована та кадастровий номер на неї не присвоєний, але ідентифікувати місцезнаходження гаража можливо на підставі ідентифікатору об`єкта будівництва номер 01.3326806.4938358.20240626.92.0000.20 (а.с.19-21). Згідно відповіді №460/11-08 від 04.07.2024 року Глобинської міської ради Полтавської області, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на гараж у зв`язку з відсутністю документу про прийняття його в експлуатацію та інших документів, передбачених п.77 постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 року «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.22). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ч. 2 ст.\~331\~ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом статті 26\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства\~юстиції України\~від 07.02.2002\~року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 року за №157/6445 . Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Право власності на збудований гараж у [PERSON] фактично виникло у 1982 році. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON] на передбачених законом підставах набув право власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] , отже набув право власності на новостворене нерухоме майно, яке виникає з моменту завершення будівництва. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved