Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

30 травня 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі також позивач, АТ «ПУМБ») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20116899477 від 21 вересня 2020 року в розмірі 71700 грн 54 коп., а також понесених витрат зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 06 червня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 48). 28 серпня 2024 року суд своєю ухвалою продовжив відповідачці процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 64-65). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 21 вересня 2020 року укладено кредитний договір № 20116899477, відповідно до якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3000 грн, який пізніше було збільшено до 41808 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, встановленому в договорі. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору не сплатила відсотки за користуванням кредитом. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 31 березня 2024 року становить 71700 грн 54 коп., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 41807 грн 23 коп., заборгованості за процентами у сумі 29893 грн 31 коп. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. 27 серпня 2024 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 57-60), за змістом якого [PERSON] зазначила, що вважає неправомірними та необґрунтованими вимоги, зазначені у позовній заяві, з якою вона ознайомилась 02 липня 2024 року, та заперечує проти позову. Вказала, що не була належним чином ознайомлена із кредитним договором, а лише підписала заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. АТ «ПУМБ» без відома відповідачки збільшувало кредитний ліміт та знімало з доступної суми проценти на погашення боргу по процентам, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зазначила, що до 31 березня 2022 року вона щомісячно сплачувала заборгованість за відсотками, проте позивач в односторонньому порядку збільшував кредитний ліміт та списував кошти на погашення процентів. Вказала, що паспорт споживчого кредиту від 21 вересня 2020 року не є невід`ємною складовою частиною кредитного договору від 21 вересня 2020 року. Відповідачка зазначила, що у заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 21 вересня 2020 року визначений розмір процентної ставки 47,88% річних. Поряд з цим, посилаючись на введений з 24 лютого 2022 року воєнний стан, вказала, що за наявності невиплаченого кредиту станом на воєнний стан, боржник не несе відповідальності за несплату боргу під час такого воєнного стану, а також в тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 68), клопотань про відкладення не насилав, про причини неявки не повідомляв, у прохальній частині позовної заяви не заперечував проти розгляду справи за його відсутності (а.с. 3). Відповідачка у судове засідання не з`явилась. [PERSON] по подала до суду 01 жовтня 2024 року заяву, за змістом якої просила розглянути справу без її участі, проти позову заперечувала, зазначила, що заперечення та доводи викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 69). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 21 вересня 2020 року на підставі заяви [PERSON] між позивачем та відповідачкою укладено договір про надання банківських послуг з використанням кредитної картки шляхом приєднання (в порядку статті 634 ЦК України) до умов, запропонованих ПАТ «ПУМБ» в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в межах встановленого кредитного ліміту (а.с. 12). Відповідно до заяви № 20116899477 від\~21\~вересня 2020\~року про\~приєднання до\~Договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб,\~яку відповідачка\~підписала,\~вона прийняла\~Публічну пропозицію\~АТ «ПУМБ»\~на укладення\~Договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб\~(надалі\~за текстом\~-\~ДКБО),\~яка розміщена\~на сайті\~AT\~«ПУМБ»:\~pumb.ua,\~в повному\~обсязі,\~з урахуванням\~умов надання\~всіх послуг,\~як обраних\~безпосередньо при\~прийнятті ДКБО,\~так і\~послуг,\~що можуть\~бути надані\~їй в\~процесі обслуговування\~(з\~урахуванням всіх\~змін)\~і погодилася\~з тим,\~що може\~обирати будь-які\~передбачені ДКБО\~послуги,\~в тому\~числі через\~Дистанційні канали\~обслуговування (за\~наявності технічної\~можливості у\~Банку),\~а при\~обранні послуги\~з укладення\~Договору страхування,\~підписанням цієї\~Заяви підтвердила\~свою згоду\~на укладення\~Договору страхування\~на зазначених\~в ній\~умовах,\~зокрема: на ім`я відповідачки відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надана кредитна картка [NUMBER] із встановленим лімітом 3000 грн, строк дії кредитного ліміту 12 (дванадцять) місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО, реальна процентна ставка складає 47,88 % річних (а.с. 12). В подальшому, відповідачка ознайомилась із інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, підписавши паспорт споживчого кредиту 21 вересня 2020 року (а.с. 12-зі звороту). Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту від 21 вересня 2020 року, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови надання кредиту, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, умови нарахування відсотків, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Вказаний паспорт споживчого кредиту має підпис [PERSON] про підтвердження отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту за обраних нею умов кредитування (а.с. 9). Із виписки з особового рахунку [PERSON] з 21 вересня 2020 року по 31 березня 2024 року вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами (а.с. 34-37). З довідки про збільшення кредитного ліміту вбачається, що 21 вересня 2020 року відповідачці було встановлено кредитний ліміт - 3000 грн 00 коп., 14 грудня 2020 року збільшено до 7500 грн 00 коп., 22 січня 2021 року збільшено до 12500 грн 00 коп., 19 лютого 2021 року збільшено до 17500 грн 00 коп., 19 березня 2021 року збільшено до 22500 грн 00 коп., 22 квітня 2021 року збільшено до 25500 грн 00 коп., 19 травня 2021 року збільшено до 28500 грн 00 коп., 24 листопада 2021 року збільшено до 31500 грн 00 коп., 14 грудня 2021 року - збільшено до 34500 грн 00 коп., 13 січня 2022 року збільшено до 38500 грн 00 коп., 15 лютого 2022 року збільшено до 40400 грн 00 коп., 27 лютого 2022 року збільшено до 40400 грн 00 коп., 15 червня 2023 року збільшено до 41808 грн 00 коп. (а.с. 32). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 20116899477 від 21 вересня 2020 року станом на 31 березня 2024 року (включно) становить 71700 грн 54 коп., що складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 41807 грн 23 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 29893 грн 31 коп. (а.с. 32-зі звороту-33). 31 березня 2024 позивачем направлено письмову вимогу (повідомлення) вих. № КНО-44.2.2/196, щодо виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ» за кредитними договором, зокрема, щодо негайного погашення заборгованість у загальному розмірі 71700 грн 54 коп. грн у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання повідомлення (а.с. 29-зі звороту-30). АТ «ПУМБ» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених в публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та в межах встановленого кредитного ліміту. В той же час, відповідачка, яка зобов`язалась здійснювати погашення кредиту та процентів, свої зобов`язання не виконала. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору від 21 вересня 2020 року за відповідачкою станом на 31 березня 2024 року рахується заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 71700 грн 54 коп., що складається із заборгованості за кредитом 41807 грн 23 коп., заборгованості за відсотками - 29893 грн 31 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] відповідну суму заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини\~1\~статті 611\~ЦК України\~визначено,\~що у\~разі порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна умов\~зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з\~частиною 1\~статті 1048\~ЦК України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до\~статті 1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Висновки щодо правозастосування При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до заяви, підписаної відповідачкою (а.с. 12), вона ознайомилась та погодилась із умовами та правилами надання банківських послуг, зазначених у письмовій публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Також, відповідно до підписаного відповідачкою власноручно паспорту споживчого кредиту (а.с. 12-зі звороту), їй повідомлені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, порядку повернення кредиту, інформація щодо процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних. Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачці розпоряджатись кредитним коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Із розрахунку заборгованості вбачається, що застосовувалась процентна ставка, як і передбачено паспортом споживчого кредитування, з яким [PERSON] була ознайомлена. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором №20116899477 від 21 вересня 2020 року в розмірі 71700 грн 54 коп. Щодо аргументів відповідачки, зазначених у відзиві про те, що АТ «ПУМБ» самостійно збільшувало кредитний ліміт, суд зазначає, що [PERSON] підписавши заяву № 20116899477 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, прийняла Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Пунктом 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS- повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого пунктом 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Отже, зміна кредитного ліміту була передбачена ДКБО і відповідачка була ознайомлена із вказаною умовою. Поряд з цим, на підтвердження тієї обставини, що позивач самостійно і без згоди відповідачки здійснював збільшення кредитного ліміту, відповідачка не надала до суду жодних підтверджуючих документів про те, що вона зверталась до Банка із заявою про незгоду зі зміною кредитного ліміту. Більше того, відповідачка продовжувала користуватись коштами в межах кредитного ліміту, що збільшувався. Щодо аргументів відповідачки про те, що у зв`язку із введеним з 24 лютого 2022 року воєнним станом, боржник не несе відповідальності за несплату боргу під час такого воєнного стану, а також в тридцятиденний строк після його припинення або скасування, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, який регулює кредитні правовідносини, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до пункту 6-1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції до 22.11.2023), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Суд зазначає, що відповідні положення процитованих норм не застосовуються до нарахування передбачених умовами договору процентів, а стосуються лише звільнення від обов`язків спалачувати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню та інших платежів за прострочення виконання договору. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором № 20116899477 від 21 вересня 2020 року у загальному розмірі 71700 грн 54 коп., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 41807 грн 23 коп., заборгованості за процентами в сумі 29893 грн 31 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком й відповідачкою не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422 грн 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved