Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання батьківства. Позов мотивовано тим, що [PERSON] з 2014 року проживала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від якого [INFO] народила дітей - [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Весь час вони жили однією сім`єю, вели спільне господарство, дбали про дітей, батьківство ним не заперечувалося. 15.09.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано. 28.10.2023 року військовослужбовець [PERSON] зник безвісти після бойового зіткнення з переважаючими силами противника поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, рахується безвісти зниклим за особливих обставин. Враховуючи те, що його діти мають безперечне право знати свого батька, [PERSON] просила визнати батьківство [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] та внести відповідні зміни до актових записів про народження. Ухвалою суду від 12.02.2024 в справі було відкрито загальне позовне провадження та відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 12.03.2024 року замінено третю особу на належну - Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області . Ухвалю суду від 10.04.2024 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 30.04.2024 провадження у справі відновлено, оскільки 26.04.2024 на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи. Ухвалю суду від 23.05.2024 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено, проведення експертизи доручено іншій установі. Ухвалою суду від 11.06.2024 провадження у справі відновлено, оскільки 23.05.2024 на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи. Ухвалю суду від 11.07.2024 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 05.09.2024 провадження у справі відновлено, оскільки 02.09.2024 до суду надійшов висновок експерта. Ухвалою суду від 24.09.2024 у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач повідомила суду, що вона проживала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, завагітніла від нього та народила дітей - [PERSON] і [PERSON] . Хоча діти не були народжені у зареєстрованому шлюбі, чоловік ніколи не заперечував батьківство, дбав про дітей, вони вели спільне господарство і жили як одна сім`я. Після початку повномаштабного вторгнення [PERSON] був призваний, після чого вони офіційно зареєстрували шлюб. Однак змінити актовий запис про дітей вони не встигли, оскільки чоловік зник безвісти під час бойових дій. Тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов просила задовольнити і повідомила, що вона є матір`ю [PERSON] . Коли її син почав спільно жити з позивачкою, вона придбала для них будинок, де вони спільно проживали. Коли народилися [PERSON] і [PERSON] , син ніколи не заперечував свого батьківства, дбав про дітей, однак, не зважаючи на наполягання матері, офіційно шлюб з [PERSON] син не реєстрував. Після початку повномасштабного вторгнення її син був призваний до лав ЗСУ та у вересні 2023 року уклав офіційний шлюб з позивачкою. Вже тоді він хотів записати себе батьком дітей, однак для цього потрібно було оформити новий паспорт позивачки (на нове прізвище після шлюбу). [PERSON] зібрав необхідні для зміни актового запису документи та мав намір у наступний приїзд додому змінити відомості щодо дітей. Однак після повернення на фронт зник безвісти при бойовому зіткненні. Малолітніх дітей відповідачка вважає своїми онуками, дбає про них, розповідає їм про батька, крім того хоче, щоб вони знали свого батька, що він є героєм і захищав Батьківщину. Її сина діти сприймають як батька, сумують за ним і чекають на його повернення. Крім того, [PERSON] підтвердила, що приймала участь у проведенні генетичної експертизи щодо встановлення генетичної спорідненості та не заперечує її результати. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11) встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Відомості про його батька в актовому записі про народження записані у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 (а.с. 15). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10) встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Відомості про його батька в актовому записі про народження записані у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 (а.с. 14). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (копія на а.с. 16) підтверджено, що 15.09.2003 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї № 390-02/22-05 від 05.12.2023 (а.с. 17) [PERSON] остійно проживає з дітьми без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: чоловік - [PERSON] , син [PERSON] , дочка - [PERSON] . Згідно довіди Журавенського закладу дошкільної освіти Хмільницької міської ради № 63 від 30.11.2023 (а.с. 19) виданій [PERSON] , її чоловік [PERSON] протягом перебування дітей в дошкільному закладі 2019-2022 періодично забирав дітей [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2016 р.н. з ДНЗ. Згідно довіди Журавенського ліцею Хмільницької міської ради №827від 30.11.2023 (а.с.20) виданій [PERSON] , її чоловік [PERSON] протягом 2022-2023 н.р.постійно забирав дітей [PERSON] та [PERSON] , 2016 р.н. з ДНЗ із закладу освіти. Із сповіщення сім`ї № 4486 від 02.11.2024 (копія на а.с. 29) встановлено, що старший солдат [PERSON] , [INFO] зник безвісти 28.10.2023 після бойового зіткнення х переважаючими силами противника поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, при перевірці особового складу виявився відсутнім. Станом на сьогоднішній день рахується безвісти зниклим за особливих обставин. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у статтях 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved