Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому, в порядку поділу майна подружжя, просить визнати за нею право власності на: 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , шлакоблочного літ. «А» загальною площею 62,7 кв. м, житловою площею 36,9 кв. м; 1/2 господарських будівель та споруд: погреба шлакобетонного літ. «п/г», сараю шлакоблочного «Б», вбиральні цегляної «В», літньої кухні цегляної літ. «Г», огорожі металевої № 1-2; 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5910500000:01:0400:0503 площею 0,0647 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.12.2007 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі та за спільні кошти сторони придбали у власність садибу [ADDRESS] , а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 5910500000:01:040:0503 загальною площею 0,0647 га. Право власності на таке майно було зареєстровано за відповідачем. У досудовому порядку вирішити спір із відповідачем не видалось за можливе. Посилаючись на ст. 60, 70 Сімейного кодексу України позивач зазначає, що спірне майно є спільною сумісною власністю, а тому просить визнати за не право власності на 1/2 частину такого майна. Ухвалою від 17.06.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 11.09.2024 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду подала клопотання у якому справу просила розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 01.12.2007 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Лебединським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 297, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). 05.06.2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Предметом договору є: 1. житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться по [ADDRESS] . На зазначеній земельній ділянці знаходяться: житловий будинок шлакоблочний, жилою площею 36,9 кв. м., загальною площею 62,7 кв. м., під літерою «А», та надвірні споруди: погріб - шлакобетон під літ. «п/г», сарай - шлакоблок під літ. «Б», вбиральня - цегла під літ. «В», літня кухня - цегла під літ. «Г», огорожа - метал, дошки під № 1 2. 2. земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 647 кв. м, яка належить продавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 364876, виданого Лебединською міською радою, Сумської області, 29.05.2009, на підставі рішення 34 - ї сесії 5 скликання Лебединської міської ради від 29.05.2009, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010962000407 (кадастровий номер земельної ділянки - 59 105 00 000:01:040:0503). Згідно з п. 1.6 договору, купівля-продаж за цим договором вчиняється за письмовою згодою дружини покупця [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , викладеною у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Фурдиловим Ю.В, 05.06.2009 за р. № 1433. Договір посвідчено приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 1434. На договорі міститься реєстраційний напис від 10.06.2009 № 6056 про те, що житловий будинок належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно з копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 10.06.2009 № 22972638, на підставі договору купівлі-продажу № 1434 ВМЕ № 674544 від 05.06.2009, посвідченого приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , частка 1/1 (а.с. 10). Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.06.2024, право власності на будинок по [ADDRESS] зареєстровано на праві власності за [PERSON] (а.с. 24). Згідно з копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 364876, виданого 29.05.2009, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0647 га, розташованої по [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 01096200407 (а.с. 11). Відповідно до копії витягу із Державного реєстру правочинів від 05.06.2009 № 7363994 набувачем земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5910500000:01:040:0503, по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17-ц. Тобто щодо майна, набутого за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя. Як встановлено судом, майно житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] придбали під час шлюбу, тобто спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~372\~ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин, враховуючи, що спірне майно було придбано сторонами за спільні кошти у шлюбі в інтересах сім`ї, воно відповідає критерію спільного майна подружжя, та відповідно кожен із подружжя має право на 1/2 частину такого майна, виходячи із презумпції рівності часток, яка ніким не була оспорена. За таких обставин, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved