Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

24.06.2024 позивач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , про розірвання шлюбу\~та стягнення\~аліментівна утримання неповнолітніх\~ дітей, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00гривень, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, однак у будь-якому випадку не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.08.2008 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено актовий запис №258. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та обов`язки з веденням господарства. З відповідачем мають різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 03 вересня 2023 року. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, суперечить іі інтересам, примирення між ними не можливе. Спільне сумісне майно між нами буде поділено самостійно. Спір між батьками про місце проживання дітей відсутній, за взаємною згодою діти зареєстровані та проживають в її будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але її недостатньо. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 27.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.18). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачкою, та в наданні щомісячної матеріальної допомоги в розмірі 5000,00грн. (п`ять тисяч гривень) на утримання двох спільних неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами зареєстровано шлюб 19.08.2008 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №258, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти, донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.12-13). Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне сумісне майно між сторонами буде поділено самостійно. Спір між батьками про місце проживання дітей відсутній, за взаємною згодою діти зареєстровані та проживають з матір`ю в її будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але її недостатньо. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024рік», установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну\~особу в\~розрахунку на\~місяць у\~розмірі 2920\~гривень,\~а для\~основних соціальних\~і демографічних\~груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень . Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Відтак, при визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров`я дитини. Зважаючи на викладене, та, враховуючи в сукупності, те, що обов`язок утримання дитини покладено на обох батьків, те, що діти проживають з матір`ю, те, що відповідач інших утриманців немає, є працездатний. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 5000грн. (по 2500,00грн. на кожну дитину) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня звернення до суду. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дітей є підставний та підлягає до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1211,20грн. судового збору.

Outcome: approved