Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Лікар 2-А відділення Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Максименко Олег Сергійович, який у встановленому законом порядку уповноважений представляти інтереси Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», звернувся до суду із заявою про госпіталізацію хворого [PERSON] до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування у дану лікарню за направленням лікаря-психіатра екстреної медичної допомоги [PERSON] 26 вересня 2024 року о 09 год. 00 хв. з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, загострення». [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючого та для нього. Від добровільної госпіталізації та лікування хворий відмовляється. Тому лікар просив суд винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару. В судовому засіданні представник КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Максименко О.С. заяву підтримав. Пояснив, що [PERSON] поступив на лікування в Обласний заклад з надання психіатричної допомоги 26 вересня 2024 року. Його лікування можливе лише в умовах стаціонару, оскільки він хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, але добровільно лікуватися відмовляється. Тому лікар просив заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що не згоден з висновком лікарів про необхідність його госпіталізації. В судових дебатах свою думку змінив та повідомив, що згоден підписати необхідні документу. Представник заінтересованої особи, адвокат Шеховцова О.І. проти задоволення заяви не заперечувала, посилаючись на відповідність госпіталізації інтересам [PERSON] . Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. З огляду на надані докази, висновок комісії лікарів-психіатрів просила заяву задовольнити. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши докази у справі, приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» 26 вересня 2024 року о 09 год. 00 хв. за направленням лікаря-психіатра екстреної медичної допомоги [PERSON] з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, загострення». Як вбачається з даних заяви, що психічний стан пацієнта погіршився в грудні 2017 року, після того як протягом трьох місяців він доглядав за тяжко хворою бабусею (онкозахворювання). В аптеці купував для неї трамадол та інші наркотичні засоби, призначені лікарем. Зі слів матері, наркотичних речовин не вживав. Почав висловлювати маячні ідеї переслідування, вважав, що за ним «стежать співробітники СБУ і поліції через придбання наркотиків». Вважав, що сусіди «агенти СБУ» і що у квартирі є підслуховуючі пристрої - «жучки». Неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в даному закладі, востаннє з 21 серпня 2024 року по 16 вересня 2024 року. Як вбачається з заяви матері пацієнта [PERSON] , після виписки зі стаціонару 16.09.2024 відмовився від лікування, його стан погіршився. Вважав себе « [PERSON] », постійно ображав її. Останнім часом став агресивним, погрожував матері та молодшому брату розправою, погрожував зарізати їх, брав ножа. Вдарив матір по голові, внаслідок чого у неї виникла гематому на лівій скроні. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та самого пацієнта (агресивна поведінка по відношенню до матері, відмова від їжі), відмову від добровільного лікування, на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» [PERSON] госпіталізований в психіатричний стаціонар в порядку примусової госпіталізації. На приймальному відділенні усвідомленої згоди не надав, тому госпіталізований у порядку примусової госпіталізації. На підставі ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» 26 вересня 2024 року о 10 год. 00 хв. був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради». Встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїдний синдром». Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та самого пацієнта (агресивна поведінка по відношенню до матері та брата, відмова від їжі), комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. Добровільної згоди на госпіталізацію [PERSON] не надав. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для нього (агресивна поведінка по відношенню до матері та брата, відмова від їжі). Зазначене підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними супровідного листка та талону супровідного листка № [NUMBER] , виданого лікарем екстреної медичної допомоги [PERSON] ; заявою матері пацієнта [PERSON] ; даними висновку комісії лікарів-психіатрів від 26 вересня 2024 року, згідно якого [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- параноїдний синдром». Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для нього (агресивна поведінка по відношенню до матері та брата, відмова від їжі), комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] , який хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок своєї хвороби виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для нього, що згідно вимог ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є підставою для його примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для нього (агресивна поведінка по відношенню до матері та брата, відмова від їжі), відсутність його усвідомленої згоди на госпіталізацію, оскільки за медичним призначенням лікування хворого можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання. Судові витрати у справі віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved