Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

В провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, орган опіки та піклування Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визначення місця проживання малолітніх дітей. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 січня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, орган опіки та піклування Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визначення місця проживання малолітніх дітей було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за заявою позивача [PERSON] та її представника. Позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей була передана на розгляд за підсудністю до Оржицького районного суду Полтавської області. У позовній заяві [PERSON] вказав, що інтереси дітей будуть краще забезпечені, якщо діти будуть проживати разом з ним за місцем його проживання. Свій позов [PERSON] мотивував тим, що діти не бажають жити з матір`ю за місцем її теперішнього проживання. [PERSON] вказує, що діти прихильні до нього, у них теплі, довірчі відносини, він весь вільний час присвячує дітям, прививає їм навики до самостійного життя, виховує їх в дусі порядності та людяності. [PERSON] вказує, що він має задовільний стан здоров`я, шкідливих звичок не має, матеріальні умови проживання дітей він забезпечує, працює на офіційній роботі та отримує заробітну плату. [PERSON] зазначає, що у вихованні дітей, крім нього, беруть участь дід та баба, батьки позивача, з якими діти перебувають у випадку, коли він перебуває на роботі. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просив суд визначити місцем проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька. Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. 27.05.2024 [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дітей, в якій відповідачем вказаний [PERSON] . Ухвалою суду від 27.05.2024 було прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей до розгляду, відкрито провадження за цим позовом, об`єднано це провадження в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, Орган опіки та піклування Оржицької селищної ради, про визначення місця проживання дітей. У зустрічній позовній заяві [PERSON] просила суд визначити з нею місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 07.10.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача в судове засідання. В судовому засіданні 08.08.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях представник посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивача вказав, що на даний час діти проживають з батьком і це триває досить значний час. Вихованням дітей займається як позивач, так і його мати та батько (зокрема, коли позивач знаходиться на роботі). Діти відвідують школу в с. Тарасенкове, де у них склалися дружні відносини з однолітками, у них є товариші, з якими вони спілкуються і в позашкільний час, зокрема, граючи в ігри на місцевому стадіоні. Представник також вказав, що у дітей склалися добрі відносини як з батьком, так і з його батьками, з якими вони проводять багато часу. Представник зауважив, що в той час, коли діти жили в м. Лубни і вони відвідували школу у цьому місті, у них не склалися відносини з їхніми однокласниками, крім того, за словами представника позивача, у дітей не склалися відносини і з чоловіком, з яким проживала їхня мати, та який, за словами представника позивача, навіть допустив випадок фізичного насильства щодо дітей. Представник позивача пояснив, що рішення переїхати жити в с. Тарасенкове до батька було саме рішенням дітей. В судовому засіданні 08.08.2024 [PERSON] позов [PERSON] не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Відповідач та їх представник вказала, що для дітей буде краще, коли їх місце проживання буде визначене з матір`ю. Відповідач вказала, що вона працевлаштована, має постійний стабільний заробіток, має житло, в якому створені всі необхідні умови для проживання дітей та їхнього розвитку. Відповідач також пояснила, що не проживає в даний час з чоловіком, про якого сторона позивача вказує, як про такого, що вчинив фізичне насильство щодо її дітей. Представники третіх осіб Служби у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області таОргану опіки та піклування Оржицької селищної радине заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 110, 111). Згідно рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 21.11.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2022 щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вказаним рішенням суду шлюб, зареєстрований 24.07.2010 в Золотухинській сільській раді, Оржицького району, Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 112-113). Рішенням Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 22.02.2023 № 40 було визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 121). Згідно з довідкою виконавчого комітету Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно довідки виконавчого комітету Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області компроментуючих даних на [PERSON] немає (а.с. 19). Позивач працює та отримує заробітну плату, його дохід за період з 01.04.2023 по 31.10.2023, з 01.02.2024 по 29.02.2024, та з 01.04.2014 по червень 2024 року включно становить 80000,00 грн. (а.с. 20-21, 175, 180). Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45). Малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , навчаються в Тарасенківській гімназії (а.с. 16-18, 37-40, 171-174). У акті обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] від 14.11.2023 вказано, що створені умови для проживання та виховання дітей (а.с. 35). У акті обстеження житлово-побутових умов за адресою [ADDRESS] від 12.12.2022 вказано, що для виховання дітей створено належні умови, є місця для навчання та відпочинку, в кімнатах прибрано (а.с. 119). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 122). У акті обстеження умов проживання родини [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] від 22.04.2024 вказано, що для виховання дітей створені такі умови: дітям облаштована окрема кімната, підготовлене одне місце для сну (диван), стіл для навчання, шафа для одягу та шкільного приладдя (а.с. 120). У висновку щодо розв`язання спору між [PERSON] та [PERSON] , батьками малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання дітей, який затверджений на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Лубенської міської ради від 13.12.2023, протокол № 18, вказано, що матір`ю не створено комфортних умов для проживання синів з нею (а.с. 86-87). У висновку органу опіки та піклування Оржицької селищної ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Оржицької селищної ради №4 від 15.04.2024, зазначено, що орган опіки та піклування вважає за можливе та доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с. 88-89). У деклараціях про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу [PERSON] та [PERSON] законним представником останніх вказана [PERSON] (а.с. 116-117). Згідно довідок, які видані КНП «Оржицький центр ПМСД» за період 2023-2024 років [PERSON] та [PERSON] на прийом до лікаря-педіатра в Оржицьку АЗПСМ зверталися в супроводі батька [PERSON] (а.с. 84,85). [PERSON] була надана позитивна характеристика з місця роботи, датована 03.05.2023 (а.с. 118), копія наказу про прийняття на роботу від 15.07.2024 (а.с. 44), довідка про працевлаштування з 15.07.2024, датована 15.07.2024 (а.с. 178). При виясненні думки дітей щодо суті спору, що розглядається, обидві дитини категорично і однозначно висловилися за те, щоб проживати зі своїм батьком. В судовому засіданні позивач [PERSON] , який був допитаний за його клопотанням як свідок, суду показав, що через деякий час після того, як вони з відповідачем одружилися і почали жити разом відповідач почала вживати алкоголь. Вона переїхала в м. Лубни і забрала до себе дітей. Через деякий час до нього зателефонував старший син [PERSON] і попросив, щоб він забрав їх з братом до себе. Коли вони зі своїми батьком і матір`ю приїхали автомобілем в м. Лубни на те місце, звідки вони повинні були забрати дітей, то побачили, що діти стоять під дощем мокрі. 24.02.2023 він забрав дітей до себе і з того часу вони проживають разом з ним. Позивач вказав, що йому відомо, що відповідача було звільнено з роботи за появу на роботі в стані алкогольного сп`яніння. Контроль за навчанням дітей здійснює позивач та його батьки. Вони забезпечують дітей матеріально, тримають домашнє господарство. Позивач працює, отримує заробітну плату. Свідок [PERSON] показав, що він є батьком позивача. Свідок вказав, що спочатку відносини між сином та [PERSON] були нормальними. Все змінилося, коли відповідач почала працювати в місцевому магазині. Вона почала вживати алкогольні напої. Свідок вказав, що був випадок, коли відповідач прийшла до них додому в 12 годин ночі в стані алкогольного сп`яніння, влаштувала сварку. Через деякий час відповідач поїхала в м.Лубни, де почала жити з іншим чоловіком. За словами свідка, відносини дітей та співмешканця відповідача не склалися, співмешканець відповідача ображав дітей. Свідок зазначив, що після того, як син забрав дітей до себе, менший син [PERSON] ще певний час погано спав вночі. Свідок [PERSON] показала, що вона є матір`ю позивача. Свідок вказала, що спочатку після одруження у відносинах між сином і [PERSON] все було добре. За словами свідка, коли відповідач влаштувалася на роботу в місцевий магазин, вона почала більше вживати алкогольні напої. Був випадок, коли її чотири дні не було вдома, діти були вдома самі, оскільки і позивач в цей час був на роботі. Потім відповідач виїхала до м. Лубни і, як вказала свідок, «викрала» дітей. Свідок вказала, що їй відомо, що співмешканець відповідача побив меншого сина сторін [PERSON] , після чого старший син [PERSON] зателефонував батькові і попросив, щоб той їх забрав від матері з м.Лубни до себе. Коли свідок з чоловіком і сином автомобілем під`їхали до місця, де їх повинні були чекати діти, виявилося, що діти стояли під дощем мокрі. Одразу ж після цього Владислав захворів. З того часу діти проживають разом з батьком. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Системний аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини насамперед мають враховуватися інтереси самої дитини, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримання балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Суд приймає до уваги те, що дітям за місцем їхнього теперішнього фактичного проживання з батьком створені необхідні комфортні умови для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвиту, у них склалися хороші відносини з батьком, дідусем та бабусею, батько та члени його родини отримують регулярний дохід, необхідний для утримання дітей, діти відвідують місцеву школу протягом тривалого часу, де, очевидно, у них склалися певні сталі відносини з однолітками (принаймні, про некомфортність перебування у вказаному навчальному закладі діти не повідомляли). Суд враховує, що при виясненні думки дітей щодо суті спору, що розглядається, обидві дитини категорично і однозначно висловилися за те, щоб проживати зі своїм батьком. Крім того, суд враховує, що при визначенні місця проживання дітей з батьком фактично не зміниться ситуація, яка вже триває досить значний час, коли діти живуть з батьком. За таких обставин суд, дотримуючись принципу якнайкращого забезпечення інтересів дітей при вирішенні спору, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову позивача та для визначення місця проживання дітей з їхнім батьком.

Outcome: approved