Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

У червні 2024 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на гараж № [NUMBER] , площею 20,9 м.кв. (площа забудови - 24,2 м.кв.), що знаходиться по [ADDRESS] . Позивач посилається на те, що будівництво гаража відбулося у 1996 році на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності. Гараж збудований з дотриманням містобудівних норм, але без дозвільних документів на будівельні роботи. Оформити на нього право власності у встановленому законом порядку без рішення суду він не має можливості. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні спору покладався на розсуд суду. Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи у її відсутність. При вирішенні спору покладалася на розсуд суду. З`сувавши всі обставини справи, перевіривши надані докази, суд дійшов наступного висновку. 06.05.2022 року КП «Новоград-Волинським МБТІ» виготовлено технічний паспорт на гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Наданий технічний паспорт містить інформацію про рік побудови - 1996 /а.с. 9, 10/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим № 1811000000:00:036:0717, площею 0,0024 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цілове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів /а.с 16/. Згідно довідки Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Звягельської міської ради №1/24 від 23.01.2024 року, одноповерховий гараж № [NUMBER] на [ADDRESS] ), відповідає вимогам державних будівельних норм, побудовано в межах відведеної земельної ділянки у відповідності до містобудівних вимог відносно прилеглих земельних ділянок, будівель і споруд та може використовуватись за призначенням /а.с.19/. Іншої документації, яка давала право виконувати будівельні роботи та затвердженого в установленому порядку проекту будівництва зазначеного гаража позивач не має. Оскільки будівництво гаража було проведено в 1996 році, і на даний час позивач не має затвердженого в установленому порядку проекту та відповідної документації, яка давала право виконувати будівельні роботи, суд приходить до висновку, що гараж має статус самочинно збудованого об`єкту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 року №461 (далі - Порядок №461), у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що власник земельної ділянки може набути право власності на зведений ним об`єкт, який має статус самочинно збудованого, лише за наявності одночасно таких умов, як рішення суду про визнання права власності на самочинно збудований об`єкт та можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Позивач на теперішній час не має реальної можливості отримати проектну та дозвільну документацію на будівництво об`єкта, який вже існує. Разом з тим, пунктом 10 Порядку №461 прямо передбачено можливість прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об`єкта у випадку визнання права власності на нього за рішенням суду. Тобто рішення суду про право власності на такий об`єкт є передумовою та підставою реалізації процедури прийняття його в експлуатацію. Суд також звертає увагу, що зазначеною Постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 затверджено форму Декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду (Додаток 5). Тим же пунктом 10 вищезазначеного Порядку №461 визначено процедуру технічного обстеження самочинно збудованих об`єктів, щодо яких наявне рішення суду про визнання права власності: Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України Про архітектурну діяльність одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці). Технічне обстеження включає такі етапи: - попереднє (візуальне) обстеження об`єкта, у тому числі огляд і фотографування об`єкта та його конструктивних елементів, виконання обмірів, визначення класу наслідків (відповідальності) об`єкта, аналіз проектної та іншої технічної документації (за наявності); - детальне (інструментальне) обстеження об`єкта, у тому числі визначення параметрів і характеристик матеріалів, виробів та конструкцій, із залученням фахівців відповідної спеціалізації та атестованих лабораторій (за необхідності). Якщо етапи технічного обстеження об`єкта, що проводилося, не збігаються з названими етапами, зазначаються фактично пройдені етапи технічного обстеження. На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об`єкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об`єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об`єкта та створює з використанням Реєстру будівельної діяльності (e-construction.gov.ua) звіт про проведення технічного обстеження об`єкта з метою визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації у разі визнання судом права власності на самочинно збудований об`єкт. Аналіз змісту положень пункту 10 Порядку №461 дає підстави для висновку, що лише попереднє підтвердження судом права власності певної особи на самочинно збудований об`єкт є необхідною та достатньою підставою для реалізації процедури прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Разом з тим, саме лише рішення суду про визнання права власності на самочинно збудований об`єкт не є підставою для його експлуатації за відсутності висновку щодо визначення можливості його надійної та безпечної експлуатації. Таким чином, визнання судом права власності на певний об`єкт самочинного будівництва лише констатує юридичний зв`язок конкретної особи з вже існуючим майном. Рішення суду з цього питання не замінює собою та не відміняє прийняття такого об`єкта в експлуатацію, а лише дозволяє розпочати передбачену законодавством України процедуру, не визначаючи наперед її результат. Ситуація, коли особа є власником об`єкта нерухомого майна, що не прийнятий в експлуатацію, не суперечить вимогам чинного законодавства та є поширеною. Суд також дійшов висновку, що задоволення позовних вимог у даній справі не порушує прав та інтересів будь-яких інших осіб. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України визначено наступні негативні наслідки самочинного будівництва з порушенням встановлених норм та правил: У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Таким чином, за наявності законних підстав, відповідачем або третьою особою може бути заявлений позов до [PERSON] про зобов`язання провести відповідну перебудову або знесення самочинно збудованого гаража. Зустрічний позов у даній справі не подано. Будь-яких заперечень проти задоволення позову відповідачем не заявлено. Доказів, які б спростовували права позивача на спірний гараж, суду не надано. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що гараж побудований на земельній ділянці позивача, яка була приватизована і має цільове призначення «для будівництва індивідуальних гаражів», таке будівництво не порушує права інших осіб, іншої законної можливості у позивача введення гаража в експлуатацію не має, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved