Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правої) допомоги серії АХ № 1149393 від 19 вересня 2023 року діє адвокат Асоян Артур Арменович, звернулась до Харківського районного суду Харківської області з заявою, поданою в порядку окремого провадження, із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області, в якій заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не менше десяти років до часу відкриття спадщини, а саме з квітня 2013 року по [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] , представник заявника зазначив, що з 2013 року [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю разом із [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу, оскільки у офіційній реєстрації шлюбних відносин не було потреби. Проживали останні за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом виданим Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області. Як вказав представник заявника, 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації здійснено повномасштабне вторгнення в Україну з метою ведення агресивної війни, заподіяння шкоди інтересам та суверенітету держави, зміни територіальних меж, захоплення територій України та порушення порядку, встановленого Конституцією України, у зв`язку з чим 19 квітня 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу до Збройних Сил України. [INFO] солдат [PERSON] при захисті Батьківщини під час виконання бойового завдання, при здійсненні заходів із забезпечення оборони України по захисту територіальної цілісності та суверенітету України отримав травму та поранення, не сумісні з життям, та загинув в районі села Діброва, Сєвєродонецького району Луганської області, що підтверджується сповіщенням сім`ї загиблого № [NUMBER] від 16 червня 2023 року, адресованому [PERSON] , та довідкою № 1074 від 19 серпня 2023 року про обставини травми [PERSON] , що надійшла на поштову адресу [PERSON] . Саме [PERSON] як дружина здійснила поховання [PERSON] . Представник заявника зазначив, що [PERSON] та [PERSON] сумісно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, але без реєстрації шлюбу, з 2013 року по день смерті останнього. За весь цей час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали спільні витрати на придбання майна та побутових речей в інтересах сім`ї, фактично виконували права та обов`язки подружжя, вважали себе родиною, що підтверджується чисельними спільними фотознімками, наявністю у заявника усіх документів померлого, а також показами сусідів та друзів. За час спільного проживання ні [PERSON] , ні [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. 19 липня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Туревської С. О. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відкриття спадкової справи. На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 71/2023, проте листом від 04 серпня 2023 року за № 678/02-14 роз`яснено, що для вступу у спадщину після померлого, вона має звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, оскільки [PERSON] не надано документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, а також не підтверджено у встановленому законом порядку факту проживання однією сім`єю із спадкодавця протягом останніх п`яти років. Отже, на переконання представника заявника, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] впливає на спадкові права [PERSON] та може бути здійснений лише за рішенням суду, тому виникла необхідність для звернення з цією заявою до суду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області, постановленою 02 жовтня 2023 року під головуванням судді Лук`яненко С. А. у справі з єдиним унікальним № 635/8640/23, цивільну справу за заявою [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області, про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, передано на розгляд до Нововодолазького районного суду Харківської області, оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що відповідно до Витягу з реєстру Нововодолазької територіальної громади від 06 лютого 2023 року [PERSON] зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , що відноситься до Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області. 27 жовтня 2023 року за вхідним № 5789/23-вх. з Харківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа з єдиним унікальним № 635/8640/23 за заявою [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 листопада 2023 року з урахуванням приписів статті 32 Цивільного процесуального кодексу України прийнято до розгляду заяву [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку окремого провадження. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 листопада 2023 року за клопотанням [PERSON] витребувано від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області С. Туревської належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 січня 2024 року за клопотанням представника заявника витребувано від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області С. Туревської інформацію про спадкоємців, які у відповідності до частини 1 статті 1268 та статті 1270 Цивільного кодексу України протягом шести місяців звернулись з заявою про прийняття спадщини або з заявою про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (спадкова справа № 71/2023). Ухвалою Нововодолазького районного суду від 28 серпня 2024 року за клопотанням представника заявника витребувано від Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію стосовно того, чи вносились відділами державної реєстрації актів цивільного стану до Державного реєстру актів цивільного стану за період починаючи з 2013 року по день отримання цього запиту будь-які актові записи про шлюб громадянина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , а також витребувано від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію стосовно того, чи вносились відділами державної реєстрації актів цивільного стану до Державного реєстру актів цивільного стану за період починаючи з 2013 року по день отримання цього запиту будь-які актові записи про шлюб громадянина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] . Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі за заявою [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області, про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, судом не вживалось. Заявник, [PERSON] , у судовому засіданні подану від її імені заяву підтримала у повному обсязі, зазначивши, що вона дійсно постійно, починаючи з квітня 2013 року по 14 червня 2023 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] . Під час проживання з померлим у них народилось двоє синів, у весь цей час вони мешкали як подружжя у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та мали єдиний сімейний бюджет, який витрачали на потреби родини. Володимир допомагав їй по господарству та з вихованням дітей, оскільки їх молодший син хворіє. Також [PERSON] вказала, що ні вона, ні [PERSON] у вказаний період часу у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. В подальшому заявник у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Цивільним процесуальним кодексом України порядку. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, [PERSON] звернулась на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 4817/24-вх. від 26 червня 2024 року, відповідно до якої просила надалі розгляд справи здійснювати за її відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заявника - адвокат Асоян Артур Арменович у судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться у заяві. В подальшому представник [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, адвокат Асоян Артур Арменович звернувся на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 4818/24-вх від 26 червня 2024 року, відповідно до якої просив подальший розгляд справи здійснювати за його відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Уповноважений представник заінтересованої особи - Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини неявки свого представника суд не повідомили, однак секретар Нововодолазької селищної ради Харківської області Н. Степаненко звернулась на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 6430/23-вх. від 21 листопада 2023 року, відповідно до якої вказала, що Нововодолазька селищна рада не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, просила розгляд справи провести за відсутності представника селищної ради. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у заявника та заінтересованої особи свідчать відповідні заяви, що долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки уповноваженого представника заінтересованої особи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, а заявник та її представник у судовому засіданні їх вже надали, суд вважає за можливе розглянути справу та закінчити її розгляд по суті вимог за відсутності учасників процесу. Вислухавши пояснення та доводи заявника та її представника, покази свідків, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують правовідносини, що виникли, суд виходить з наступних підстав та мотивів. У частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що передбачено у статті 5 Цивільного процесуального кодексу України Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-\-зп). При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Приписами частини 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Із матеріалів справи судом встановлено, що 19 квітня 2023 року [PERSON] був призваний до Збройних Сил України за мобілізацією та перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 19 квітня 2022 року, наказ № 117 від 19 квітня 2023 року, що підтверджується копією довідки від 28 квітня 2023 року № 246/140 за підписом командира військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] . З копії довідки № 6594 від 11 червня 2023 року за підписом командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] встановлено, що солдат [PERSON] перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до соціально-психологічних демографічних даних військового солдата [PERSON] , [INFO] , останній у графі «сімейний стан» вказав, що перебуває у цивільному шлюбі, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , та у графі «дружина, чоловік» зазначив - [PERSON] . [INFO] [PERSON] начальником [INFO] підполковником [PERSON] направлено сповіщення про смерть (загибель) № [NUMBER] , відповідно до якого сповістили останню, що на підставі сповіщення командира військової частини [NUMBER] від 15 червня 2023 року № 115, її чоловік навідник 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , 1973 року народження, загинув [INFO] при здійсненні заходів із забезпечення оборони України по захисту територіальної цілісності та суверенітету України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, поблизу села Діброва Сєвєродонецького району Луганської області. З копії довідки про смерть № 72, виданої 23 червня 2023 року за вихідним № 04.04-31/51 за підписом спеціаліста з реалізації повноважень у сфері РМПФО, ДРАЦС, ЦНАП Нововодолазької селищної ради Харківської області В. Швець, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть за 2023 рік 23 червня 2023 року зроблено відповідний запис № 72, місце смерті: Україна, Донецька область, Сєвєродонецький район, село Діброва. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 4428 та довідки про смерть, виданих 17 червня 2023 року Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селі Діброва, Сєвєродонецького району Донецької області від вибухової травми внаслідок військових дій. Аналогічна інформація міститься у копії довідки № 1074 від 19 серпня 2023 року за підписом командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] про обставини травми (смерті) солдата [PERSON] 23 червня 2023 року Нововодолазькою селищною радою Харківської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [INFO] у віці 49 років у селі Діброва, Сєвєродонецького району Донецької області, помер [PERSON] , [INFO] , про що 23 червня 2023 року складено відповідний актовий запис № 72. Згідно копії довідки № 02-27/1793, виданої 11 вересня 2023 року Нововодолазькою селищною радою Харківської області [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , який загинув [INFO] , дійсно похований 20 червня 2023 року на цвинтарі в селі Лихове, Харківського району, Харківської області. З копії акту № 551, складеного 19 липня 2023 року депутатом округу № 3 Нововодолазької селищної ради Пікаловою Оленою Олександрівною у присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] , вбачається що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з нею проживав та вів спільне господарство [PERSON] , [INFO] , з 2013 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 2014 року Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, встановлено що [INFO] у селі Лихове, Нововодолазького району Харківської області народився [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 13. Крім того, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2016 року Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, вбачається, що [INFO] у селі Лихове, Нововодолазького району Харківської області народився [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 15. Згідно вказаних свідоцтв про народження, батьками дітей зазначено громадян України: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Водночас, з копії висновку експерта № 2342-МГ, складеного 21 листопада 2023 року судовим медичним експертом - судовим експертом-імунологом відділення судово-біологічних експертиз та досліджень Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради О. І. Маланчук, встановлено, що досліджуючи наступні об`єкти: № 1 - рідка кров громадянки [PERSON] , № 2 - рідка кров дитини [PERSON] , № 3 - рідка кров дитини [PERSON] , № 4 - зразок крові на марлі загиблого громадянина [PERSON] , експерт дійшов висновків, що: 1. загиблий громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що загиблий громадянин [PERSON] , дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 %; 2. загиблий громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що загиблий громадянин [PERSON] , дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 %. Крім того, на підтвердження факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, надано копію характеристики, виданої 25 вересня 2018 року головою фермерського господарства «Покрова» Єлець Володимиру Вікторовичу, який працював помічником звальщика лісу та в якій відображено, що останній перебував у цивільному шлюбі та мав на утриманні п`ятьох дітей; копії особистих документів [PERSON] , які перебувають на зберіганні у [PERSON] , а саме: паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , виданого 21 жовтня 2017 року, органом 6340; картки платника податків № [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] [INFO] ; посвідчення водія серії [NUMBER] , виданого 07 травня 2016 року на ім`я [PERSON] ; паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданого [PERSON] 16 січня 2018 року, органом 6340; медичної довідки щодо придатності до керування транспортними засобами серії 2МДМ № 961358, виданої 26 лютого 2016 року на ім`я [PERSON] ; атестату про повну загальну середню освіту серії [NUMBER] , виданого 30 червня 2009 року на ім`я [PERSON] , який у 2009 році закінчив Харківський професійний електротехнічний ліцей; додатку до вказаного атестата; диплома кваліфікованого робітника серії [NUMBER], виданого 30 червня 2009 року на ім`я [PERSON] та додатка до диплома серії [NUMBER] виданого ім`я [PERSON] . Також з довідки про звільнення серії ХАР № 00924, виданої 23 червня 2021 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відбував покарання у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» з 30 жовтня 2018 року по 23 червня 2021 року та був звільнений на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13 червня 2021 року і прямує до місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Окрім іншого, в матеріалах справи маються світлини, на яких зафіксовані різні періоди спільного життя [PERSON] разом з [PERSON] , їх дітьми, а також друзями. У судовому засіданні, будучи допитаними в якості свідків у відповідності до вимог статті 230 Цивільного процесуального кодексу України та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , кожен окремо підтвердили факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менше десяти років [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що з [PERSON] знайома ще з 2012 року. Вона знала також її покійного чоловіка, [PERSON] , з яким вони близько десяти років мешкали однією родиною у [ADDRESS] . Свідку відомо, що під час спільного проживання у них народилось двоє хлопчиків. [PERSON] постійно допомагав [PERSON] по господарству, утримував родину матеріально, зароблені кошти приносив у сім`ю. Померлий дуже любив своїх синів [PERSON] та [PERSON] , допомагав [PERSON] з молодшим сином, який хворіє на ДЦП. Зі слів [PERSON] , вони часто з чоловіком бували в гостях у [PERSON] та [PERSON] , разом проводили свята. Наскільки свідку відомо, батьки [PERSON] померли, інші родичі [PERSON] не відомі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що [PERSON] знає десь з 2013 року, оскільки останній працював з його сином. [PERSON] свідок знає дуже давно, оскільки товаришує з її батьком з дитинства. Зі слів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали як справжня родина, завжди були разом, вели спільне господарство. [PERSON] працював та забезпечував родину, а [PERSON] займалась домашніми справа та доглядала за їх спільними з [PERSON] дітьми. Також свідок [PERSON] у судовому пояснила, що [PERSON] знає дуже давно, з самого дитинства. Свідку достеменно відомо, що [PERSON] і [PERSON] мешкали разом близько 10 років у [ADDRESS] . Жили як чоловік та дружина, вели спільне господарство, опікувались один одним та своїми дітьми, мали спільний бюджет. [PERSON] знала [PERSON] з моменту його знайомства зі [PERSON] , він дуже допомагав останній по господарству, особливо займався їх спільним молодшим сином, у якого проблеми зі здоров`ям. Суд знаходить покази вказаних свідків правдивими та достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю інших письмових доказів, які маються в матеріалах справи. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи, судом не встановлено. Як убачається з матеріалів справи, 19 липня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Туревської С. О. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі даної заяви 19 липня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Туревською С. О. заведено спадкову справу № 71/2023 щодо майна померлого [PERSON] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73260902, сформованого 19 липня 2023 року (номер у спадковому реєстрі 70961497). Перевіривши матеріали спадкової справи № 71/2023, заведеної 19 липня 2023 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , що були направлені на адресу суду відповідно до ухвали про витребування доказів приватним нотаріусом Харківського районного нотаріальною округу Харківської області Світланою Туревською листом від 08 грудня 2023 року за № 1055/02-14, й надійшли на адресу суду 12 грудня 2023 року та зареєстровані за вхідним № 6920/23-вх., встановлено, що спадкова справа № 71/2023 заведена на підставі заяви [PERSON] , поданої 19 липня 2023 року та зареєстрованої у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 199, відповідно до якої остання повідомила, про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом або за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , окрім заявника - [PERSON] , не має. З копії інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73261122, сформованої 19 липня 2023 року о 15 годині 06 хвилин приватним нотаріусом Харківського районного нотаріальною округу Харківської області Туревською С. О., вбачається, що у спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти та спадкові договори, складені за життя [PERSON] . Із матеріалів справи судом встановлено, що листом від 04 серпня 2023 року № 678/02-14 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріальною округу Харківської області Світланою Туревською заявнику, [PERSON] , щодо її прохання видати свідоцтво про право на спадщину було роз`яснено, що за матеріалами спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] не надано документів, що підтверджують родинні зв`язки зі спадкодавцем та проживання однією сім`єю не менше п`яті років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Також на виконання ухвали про витребування доказів листом від 26 січня 2024 року № 193/02-14, що надійшов на адресу суду 06 лютого 2024 року та зареєстрований за вхідним № 732/24-вх., приватний нотаріус Харківського районного нотаріальною округу Харківської області Світлана Туревська повідомила, за матеріалами спадкової справи № 71/2023 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , станом на 26 січня 2024 року наявні дані про те, що заяву про прийняття спадщини 19 липня 2023 року було подано громадянкою [PERSON] , інших заяв від спадкоємців про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. З листів Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 липня 2024 року № 516/900-26-24-32.20/32.20 та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09 липня 2024 року № 33650/33866-26-24/15.6 встановлено, що згідно обліку архівів відділів актовий запис про шлюб громадянки [PERSON] , [INFO] , не значиться. До того ж, 16 вересня 2024 року за вхідним № 6727/24-вх. на адресу суду на виконання ухвали про витребування доказів надійшов лист від Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 714/1215-10-24-32.20/32.20 від 12 вересня 2024 року, відповідно до якого згідно обліку архіву відділу актовий запис про шлюб відносно [PERSON] , [INFO] , не значиться. Перевірку проведено за архівом відділу з 01 січня 2013 року по теперішній час по первинним та поновленим актовим записам. Також 02 жовтня 2024 року на електронну адресу суду надійшов лист Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 42376/43714-10-24/15.6 від 17 вересня 2024 року, що був зареєстрований за вхідним № ЕП-1782/24-вх, згідно якого на виконання ухвали суду про витребування доказів повідомлено, що проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про шлюб відносно [PERSON] , [INFO] не виявлено. Перевірку наявності актового запису про шлюб проведено з 01 січня 2013 року по теперішній час. Розглядаючи заяву [PERSON] суд виходить з приписів частини 2 статті 293 та частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). Так, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Особливості розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені главою 6 розділу ІV (статті 315 - 319) Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження. Так, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінка без шлюбу (пункт 5 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). При розгляді заяви [PERSON] суд також виходить з положень частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, яка визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Положеннями статті 1 Сімейного кодексу України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. За приписами частин 2 та 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З аналізу положень статті 4 Сімейного кодексу України слід дійти висновку, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2058-ІІІ «Про Всеукраїнський перепис населення» згідно якої домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. За змістом статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як визначено у статтях 77 - 80 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд дослідивши та оцінивши згідно правил статтей 76 та 89 Цивільного процесуального кодексу України зібрані по справі докази як кожного окремо так і всіх доказів у сукупності, дійшов висновку, що заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спільно проживали з квітня 2013 року до дня смерті останнього - [INFO] , однією сім`єю, у них народилось двоє дітей, вони вели спільне господарство, мали спільний побут, спільний бюджет, спільне харчування, придбавали майно для спільного користування, приймали участь у витратах по утриманню спільного житла, надавали допомогу і підтримку один одному, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю і сім`ї. При цьому враховується позиція заінтересованої особи - Нововодолазької селищної ради Харківської області, яка з вимогами заявника погодилась та не заперечували проти їх задоволення. Також суд бере до уваги, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для реалізації її спадкових прав. У статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 Цивільного кодексу України (статті 1218, 1231 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною 2 статті 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Отже, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Згідно зі статтею 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. У пункті 21 цієї постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, із наданих заявником та витребуваних судом доказів, які є належними та допустимими, оскільки містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника із померлим [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, протягом останніх десяти років. Доказів, які б спростовували факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суду не надано. Крім того, судом встановлено, що під час їх спільного проживання, останні в зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. Інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , окрім заявника - [PERSON] , не має. Враховуючи наведені вище норми права, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та можливість задоволення її заяви шляхом встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] разом із [PERSON] , який помер [INFO] , а саме з квітня 2013 року по 14 червня 2023 року, оскільки заявник іншим шляхом, окрім судового, довести цей факт не може, а встановлення даного факту породжує певні юридичні наслідки пов`язані із реалізацією її спадкових прав. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд виходить з приписів частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved