Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Стахова група» Оберіг» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про \~відшкодування шкоди\~в порядку\~регресу,\~в якому\~просить \~стягнути з\~відповідача \~на свою\~користь 131\~977\~грн.\~13\~коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300 грн. В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що 21.12.2020\~року о 07 год. 01 хв. на автодорозі М-01 Київ-Чернігів, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВА3-21011», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Octavia A7», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. В судовому порядку відповідача було визнано винним за ст. 124 та 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином, було встановлено факт самовільного залишення місця дорожньо-транспортного пригоди. На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВА3-21011», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СГ» Оберіг» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АР/0856001. Транспортний засіб «Skoda Octavia A7», д.н.з. [NUMBER] . на момент ДТП був застрахований за договором добровільного страхування ПрАТ "Страхова група "ТАС" та відповідно до платіжного доручення від 20.01.2021 страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 201 847,34 грн. ПрАТ "Страхова група "ТАС" набуло право вимоги до винної особи та звернулось до ТДВ «СГ» Оберіг» із заявою при виплату страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування був розрахований наступним чином 130000-2500=127.500, де 130000 грн. страхова сума згідно умов полісу АР/0856001, 2500 грн. франшиза за умовами полісу АР/0856001. Відповідно до платіжного доручення від 25.10.2021 ТДВ «СГ» Оберіг» здійснило виплату ПрАТ "Страхова група "ТАС" в розмірі 127 500 грн. Згідно п.п. «в» п.п.38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону №1961-ІV страховик після вплати страхового відшкодування має право подати регресний позов страхувальника транспортного засобу, якщо від спричинив ДТП та самовільно залишив місце пригоди, отже просить стягнути компенсацію страхового відшкодування в розмірі 127 500 грн. з [PERSON] 28.03.2024 відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів в розмірі 127 500 грн., але станом на дату позовної заяви він коштів не сплатив. Тому, позивач просить також стягнути з [PERSON] за період з 05.04.2024 по 13.05.2025 штрафні санкції у вигляді інфляційних втрат в сумі 255 грн., пені в сумі 3 814 грн. 55 коп., 3% річних 407 грн. 58 коп. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікової Ю.Е. від 11 липня 2024 провадження у\~даній справі\~та розгляд\~справи призначено\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадженнябез повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило. У строк встановлений судом відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~Судом встановлено,\~що \~21.12.2020\~року\~о 07\~год.\~01\~хв.\~на автодорозі\~М-01\~Київ-Чернігів,\~у напрямку\~Києва сталася\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~марки «ВА3-21011»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~яким керував\~водій [PERSON] \~(відповідач)\~та автомобіля\~«Skoda\~Octavia»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] \~,\~яким керував\~ [PERSON] ..\~Внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди автомобілі\~отримали механічні\~пошкодження.\~ [PERSON] будучи причентим до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди. 30 липня 2020 року за даним фактом відповідача [PERSON] постановою Деснянського районного суду м.Києва від 29.03.2021 року у справі №754/4164/21, яка набрала законної сили, визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст. 124 122-4 КУпАП. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21.12.2020\~року\~о 07\~год.\~01\~хв.\~звини відповідача, був пошкоджений автомобіль «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , тим самим власнику автомобіля була заподіяна майнова шкода. Крім того, [PERSON] будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується у повному обсязі. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова транспортний засіб потерпілого - автомобіль марки «Skoda Octavia A7», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 17.03.2017\~року N A505275\~ та додаткової угоди до нього №2307 від 23.07.2020 був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС». ТОВ «Автоцентр Київ» склав рахунок на оплату, згідно яких ПрАТ «СГ «ТАС» виставлено вартість ремонту автомобіля «Skoda Octavia A7», д.н.з. [NUMBER] та згідно платіжного доручення №153882 від 20.01.2021 страхова компанія перерахувала кошти в сумі 201 847 грн. 34 коп. \~ \~ На\~дату вчинення\~дорожньо-транспортої\~пригоди \~відповідальність власника автомобіля марки «ВА3-21011», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТДВ «Стахова група» Оберіг» (страховий поліс №АР/0856001). Сума страхового відшкодування за вказаним полісом 130 000 грн., розмір франшизи 2500 грн. ТДВ «Стахова група» Оберіг» склала страховий акт №31261р/1 від 24.10.2021 у зв`язку з настанням страхового випадку дорожньо-транспортної пригоди за участю [PERSON] , яка відбулась 15.09.2020 року. Сума страхового відшкодування 127 500 грн.. В подальшому, згідно платіжного доручення №9475 від 21.102021 за означеним страховим випадком в порядку регресу за відповідача [PERSON] ПрАТ «СГ «ТАС» відшкодовано страховою компанією винуватця ДТП - ТДВ «СГ Оберіг » 127 500 гривень.. \~ \~ \~ \~28.03.2024 позивач ТДВ «СГ Оберіг» звернувся з письмовою вимогою про виплату грошових коштів в порядку регресу на підставі п. «в» ст.38 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» до відповідача [PERSON] в сумі 127 500 грн., шляхом направлення її за адресою [ADDRESS] . Зазначена вимога повернута за закінченням терміну зберігання. Таким чином, ТДВ «СГ Оберіг» звертаючись до суду із вказаним позовом, посилаючись на абз. «в» п.п.38.1.1. п.38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просить стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування 127\~500\~грн.в порядку регресу, а також інфляційні втрати в сумі 255 грн., пеню 3,814 грн.55 коп., 3% річних в сумі 407 грн, 58 коп.. Вирішуючи позовні вимоги при застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Нормами статті 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містить стаття 993 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування транспортного засобу, здійснивши страхову виплату в сумі 127 500 грн. Відповідно до п.п. «в» п.п. 38.1.1.\~ п.38.1 ст.38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. За п. 2. ст 1187 ЦК\~ шкода,\~завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє\~транспортним\~засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пункт 5. ст. 1187 ЦК містить лише два виключення, які звільняють водія від\~відшкодування. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану\~шкоду,\~якщо вона не доведе, що\~шкоди\~було завдано внаслідок непереборної сили або умислу\~потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи та наданих позивачем доказів, при вчиненні ДТП відповідач не знаходився під впливом непереборної сили, як і не встановлено умислу потерпілого на завдання собі шкоди.. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після якої покинув місце пригоди, позивачем було компенсовано майнову шкоду в сумі 127 500 грн. страховику потерпілої особи. Таким чином, ТДВ «СГ Оберіг» набуло право регресної вимоги до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 127 500 грн.. Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення із відповідача пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне. Обгрунтовуючи вимогу про стягнення з відповідача за період з 05.04.2024 по 13.05.2025 штрафних санкцій у вигляді інфляційних втрат в сумі 255 грн., пені в сумі 3 814 грн. 55 коп., 3% річних 407 грн. 58 коп. позивач вказав, що 28.03.2024 [PERSON] було направлено вимогу про виплату грошових коштів, але він її не виконав станом на дату подання позовної заяви. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст.612 ЦК України \~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом\~статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (пункт 6.20). В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Позивач вказує, що 28.03.2024 року [PERSON] направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 127500 грн. У вимозі був наданий строк 5 днів з моменту її отримання для подачі відповіді. Між тим, матеріали справи не містять як доказів отримання відповідачем вказаної вимоги, так і направлення її на адресу відповідача. Зокрема, у полісі № [NUMBER] , зазначено адресу проживання та реєстрації [PERSON] як [ADDRESS] , проте зазначена вимога направлена за іншою адресою. \~ \~ \~ \~Отже, позивачем не доведено наявність між сторонами правовідносин в частині встановлення відповідальності у вигляді штрафних санкцій за порушення зобов`язання. дані вимоги є передчасними. Відтак, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені, 3 % річних, інфляційних втрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). \~ \~ \~ \~В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~ \~ \~ \~При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір №31261р/1 від 08.05.2024 від 05.02.2024, яким передбачена сума гонорару - 7 300,00 грн., акт прийому-передачі наданих послуг від 14.05.2024, в якому зазначені надані позивачеві послуги, витрачений адвокатом час на надання вказаних послуг та їх вартість, копія свідоцтва про право на зайняння адвокатською діяльністю, довіреність №2024/ю/1/а. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Outcome: partial