Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] звернулась до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 08 жовтня 2014 року. Відповідно до ст.634 ЦК України, договір про надання банківських послуг є договором приєднання і складається з Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та правилами і Тарифами, викладеними на банківському сайті: https://a-bank.com.ua/terms. Cвоїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що вона повністю була проінформована про умови кредитування в АТ «Акцент-Банк». Позивачем зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконано належним чином і у повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання банківських послуг, заборгованість останньої перед позивачем станом на 28 вересня 2023 року становить\~ 20 739 гривень 44 копійки, в тому числі: 14 357 гривень 27 копійок - заборгованість за кредитом; 5 116 гривень 15 копійок заборгованість за відсотками, 1 266 гривень 02 копійки штрафи. В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19\~ січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу її реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України». Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явилась, відзиву чи заперечень на позовну заяви суду не надала. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» №б/н від 08 жовтня 2014 року, підписаної [PERSON] та представником АТ\~ «Акцент-Банк», заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Згідно наданого позивачем в позовній заяві останнього розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 28 вересня 2023 року становить\~ 20 739 гривень 44 копійки, в тому числі: 14 357 гривень 27 копійок - заборгованість за кредитом; 5 116 гривень 15 копійок заборгованість за відсотками, 1 266 гривень 02 копійки штрафи. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, «умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-757цс15». Надані позивачем до позовної заяви останнього «Умов та правила надання банківських послуг» та «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису позичальника. Враховуючи викладене, відповідно до ч.4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, надані позивачем «Умови та правила надання банківських послуг» та «Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можна вважати складовими частинами укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких\~ за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди. Надана до позовної заяви анкета заява від 02 квітня 2019 року не містить умов про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту. Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року справа №342/180/17, «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин». Крім того, «позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення штрафу за несвоєчасну сплату кредиту, в тому числі його розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщенні на банківському сайті: https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» Тарифи користування кредитною карткою, як невід`ємні частини спірного договору. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у визначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено і у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредитом, надані банком\~ витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила банківських послуг Акцент-Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору». Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №750/896/17-ц (провадження № 62-32833св18). Згідно правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №136/695/17 (провадження № 61-3723св18), Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/termsта містяться в матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору позивач дотримався умов, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими АТ «Акцент-Банк». Аналогічні висновки відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Укладений між сторонами кредитний договір від 17 серпня 2019 року у вигляді анкети заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання\~ боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 136/695/17 ( провадження № 61-3723св18). Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно правового висновку Верховного Суду\~ в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.». Враховуючи викладене, відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, наданий представником позивача паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими та простроченими відсотками задоволенню не підлягають. Виходячи з викладеного, надані позивачем до позовної заяви останнього «Умови та правила надання банківських послуг» та «Витяг з тарифів обслуговування преміальних кредитних карток» не підписані позичальником і не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» в частині стягнення з\~ відповідача заборгованості за відсотками в сумі 5 116 гривень 15 копійок та штрафами в розмірі 1 266 гривень 02 копійки задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1, ст. 13 ЦПК України,\~ суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 6005315390982 від 28 вересня 2023 року, позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 684 гривні. Враховуючи, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню частково, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, в сумі пропорційній розміру задоволених позовних вимог. Так,\~ 14 357 гривень 27 копійок (вимоги позивача, які підлягають задоволенню) відповідають 69,23 % від заявленої ціни позову\~ 20 739 гривень 44 копійки, отже, саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що в грошовому еквіваленті становить\~ 1858 гривень 13 копійок (69,23 % від суми 2684 гривні).\~ На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 634, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 76-81, 83, 89, 95,\~ 141, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України,

Outcome: partial