Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Адвокат Ангелін І.І. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту перебування на утриманні під час спільного проживання однією сім`єю посилаючись на те, що [PERSON] є цивільною дружиною військовослужбовця [PERSON] та є його єдиною близькою людиною. Батьки [PERSON] померли. Заявник разом з [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, будували плани на майбутнє, всі свята проводили в колі рідних та друзів. Сторони почали спільно проживати у період з січня 2017 року по січень 2022 року за адресою: [ADDRESS] . Потім разом переїхали проживати в будинок за адресою: [ADDRESS] де проживали до квітня 2022 року. Далі у зв`язку з військовою ситуацією переїхали за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] був взятий на облік, як внутрішньо-переміщена особа. В подальшому [PERSON] , був мобілізований 01 травня 2022 року та призначений на посаду солдата резерву запасної роти у військову частину [NUMBER] . Під час несення служби у Збройних Силах України вони постійно спілкувалися, підтримували зв`язок та по можливості дзвонили один одному та списувалися. Додатково військовослужбовець [PERSON] , в матеріалах справи зазначив як єдину близьку людину цивільну дружину заявника та в подальшому всі документи та сповіщення надходили на її ім`я. Однак під час виконання бойового завдання, військовослужбовець [PERSON] зник безвісти 29.10.2022 року в результаті здійснення противником штурмових дій позицій підрозділу поблизу н.п. Павлівка Волноваського району Донецької області. Після зникнення, заявник єдина особа, яка займається його розшуком. Встановлення факту перебування заявника на утриманні її цивільного чоловіка військо службовця Збройних Сил України [PERSON] під час їх спільного проживання однією сім`єю для отримання щомісячного грошового забезпечення та додаткової винагороди військо службовця [PERSON] , що нараховується йому за місцем несення служби. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2024 року справу прийнято до провадження та заяву залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2024 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та призначено справу для розгляду в порядку окремого провадження. Через «Електронний суд» від представника заявника адвоката Ангелін І.І. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режими відео конференції. Через «Електронний суд» від представника заявника адвоката Ангелін І.І. надійшло клопотання про залучення до справи заінтересованих осіб - Міністерство оборони України, Військову частину [NUMBER] , [INFO] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2024 року залучено до участі у справі в якості зацікавлених осіб - Міністерство оборони України, Військову частину [NUMBER] , [INFO] . 26.07.2024 року від представника Міністерства Оборони України через «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити з підстав зазначених в поданій заяві. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Міністерства Оборони України проти вимог заяви заперечував просив у їх задоволенні відмовити з підстав не доведеності та безпідставності. Інші учасники до суду не з`явилися, про час слухання справи повідомленні вчасно та належним чином, про що підтверджено поштовим повідомленням. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши подані письмові документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини. При розгляді судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] з 06.08.2008 року, що підтверджено паспортом громадянина України Серії [NUMBER] виданого Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 24.11.2006 року. Згідно паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.01.2022 року. Згідно Довідки від 26.04.2022 року № 3232-5001377725 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] фактично проживає/перебуває за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.05.2022 року № 105 відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року солдат по мобілізації [PERSON] , який прибув з [INFO] призначений на посаду солдата резерву запасної роти з посадовим окладом 2470 грн на місяць. Приступив до виконання службових обов`язків з 01.05.2022 року. Згідно Повідомлення про безвісно зниклого командира військової частини [NUMBER] від 05.11.2022 року № 1/37/5621 адресовано Начальнику [INFO] про сповіщення громадянку [PERSON] , про те, що її чоловік солдат по мобілізації [PERSON] 29.10.2022 року зник безвісті в результаті здійснення противником штурмових дій позицій підрозділу поблизу н.п. Павлівка Волноваського району Донецької області. Тривають пошукові заходи. 07.11.2022 року за заявою [PERSON] , було внесено відомості до ЄРДР № 12022111310001693, правова кваліфікація за ч. 3 ст. 110 КК України. Орган досудового розслідування: Фастівське районне управління поліції ГУНП в Київській області. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Великоновосилківським районним відділом РАГС Донецької області від 12.02.1985 року [PERSON] народився [INFO] смт. Велика Новоселівка Донецької області про що зроблено актовий запис № 25. Згідно відомостей про батька - [PERSON] ; мати - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть (повторне) Серії [NUMBER] виданого Відділом РАГС Великоновосилківського РУЮ Донецької області від 08.11.2001 року [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис за № 121. Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Виконкомом Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 29.10.2012 року [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис за № 28. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.2 ч.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Звертаючись з даною заявою заявник [PERSON] зазначила, що факт перебування її на утриманні цивільного чоловіка військовослужбовця [PERSON] під час їх спільного проживання однією сім`єю необхідно для отримання щомісячного грошового забезпечення що нараховується йому та додаткової винагороди військовослужбовця. Відповідно до п.6 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Згідно п.7 Порядку "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30 листопада 2018 року виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного суду від 01.01.2012, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника. Звертаючись до суду заявником не надано жодного належного доказу, які б підтверджували її матеріальний стан та матеріальний стан [PERSON] , чи була в останього можливість утримувати заявника і чи дійсно вона перебувала на його утриманні, утримання заявника полягало у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Також, відсутні докази щодо відсутності у заявника інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. З наданих до суду доказів взагалі не вбачається що [PERSON] отримував дохід та чи мав у власності будь-яке рухоме чи нерухоме майно і мав можливість утримувати [PERSON] . Перебуваючи на службі чи перераховував кошти. Матеріали справи не містять докази що [PERSON] працював і мав будь-який дохід до мобілізації. До показань свідків суд відноситься критично, оскільки з їх пояснень неможливо достовірно встановити факт перебування заявника на утриманні військовослужбовця [PERSON] . Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд зазначає, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених обставин є обов`язковим, оскільки такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed