Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до укладеного договору № 210210-15383-3 від 10.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ «Універсал банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний 10.02.2021 о 03:02:54 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 10.02.2021 на платіжну картку емітовану АТ «Універсал банк». 17.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто», укладено договір відступлення права вимоги №17/06/2021-P/M-3 від 17.06.2021, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 210210-15383-3 від 10.02.2021 перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконував, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем, складає 23 188 грн., яка складається з: 4 000 грн. - заборгованість за кредитом; 2 388 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 10.02.2021 по 12.03.2021; 16 800 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 13.03.2021 по 10.07.2021 (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором відповідно до акту приймання-передачі прав №1 від 17.06.2021 до договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 станом на 17.06.2021 становить 19 968 грн., проте ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» як фінансовою установою, яка має відповідне свідоцтво фінансової установи було здійснено подальше нарахування платежів за кредитним договором та станом на 10.10.2023 становить 23 188 грн. Представник [PERSON] - адвокат Плахтій О.В. надала відзив на позовну заяву в якому зазначала, що позивач не довів, що має право вимагати від відповідача сплатити на його користь заборгованість за договором від 10.02.2021 у сумі 23 188 грн., яка складається з: 4 000 грн. заборгованість за кредитом; 2 388 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 10.02.2021 по 12.03.2021; 16 800 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 13.03.2021 по 10.07.2021 (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. 17 червня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», яке діяло як первісний кредитор, та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», яке діяло як новий кредитор, був укладений договір про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, надалі за текстом Договір про відступлення. Згідно витягу з акту приймання-передачі прав № 1 від 17.06.2021 за договором відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 відступлена сума заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 19 968 грн. Наголошувала, що позивач безпідставно включив у предмет позову вимогу про стягнення суми 23 188 грн., тобто, збільшив суму вимоги на 3593 грн. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що станом на день звернення до суду [PERSON] з урахуванням положень ст.ст. 517, 518 ЦК України одержав від ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», або ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги новому кредитору з зазначенням її розміру та доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Також звертала увагу суду, що в матеріалах справи відсутні докази належної ідентифікації особи відповідача, перед встановленням з нею ділових відносин, а наведений позивачем метод верифікації шляхом направлення відповідачу 10.02.2021 одноразового персонального ідентифікатора 118049 на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаного в анкеті-заяві на кредит № 746464 від 10.02.2021 не дає змогу належним чином встановити особу клієнта. З наведеного слідує, що договір № 210210-15383-3 від 10 лютого 2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] є неукладеним, адже він не підписаний з боку відповідача. Позивачем не доведена наявність договірних відносин між сторонами договору № 210210-15383-3 від 10 лютого 2021. Також звертала увагу, що позивачем не надано належні, допустимі, достовірні докази перерахування на рахунок, відкритий на ім`я відповідача кредитних коштів у сумі 4 000 грн. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» надав відповідь на відзив в якій зазначив, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.06.2024 3 ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким Позичальник ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Відповідно до укладеного договору № 210210-15383-3 від 10.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 17.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (Кредитор) та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (далі по тексту - Новий кредитор, Позивач), укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210210-15383-3 від 10.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». П. 3.3. Кредитного договору встановлено розмір процентної ставки, відповідно до ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Наголошували, що заборгованість за договором № 210210-15383-3 від 10.02.2021 станом на 10.10.2023 становить 23 188 гривень, яка складається з: 4 000 грн. - заборгованість за кредитом; 2 388 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 10.02.2021 року по 12.03.2021 (включно); 16 800 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 13.03.2021 по 10.07.2021 (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність. Представник [PERSON] - адвокат Плахтій О.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача. Також надала додаткові письмові пояснення в яких зазначала, що надані позивачем документи про перерахування грошових коштів за договором не є належним доказом надання позики відповідачу. Також зазначала, що доказів користування відповідачем кредитними коштами у сумі 4 000 грн. матеріали справи не містять, отже, вимога про сплату нарахованих процентів у розмірі 2 388 грн. відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 10.02.2021 року по 12.03.2021 є безпідставною. Також звертала увагу, що з огляду на зміни, внесені на підставі п. 2 ст. 3 розділу II Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 та ст. 5 п. 13 Закону № 3498-IX від 22.11.2023, до ЦК України та Закону України «Про споживче кредитування», відповідач протягом періоду з 13.03.2021 по 10.07.2021 за невиконання зобов`язань за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (споживчий кредит) в силу прямих вказівок законів України звільняється від обов`язку сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені договором, в тому числі, по ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 10.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено договір № 210210-15383-3. Договором визначено основні істотні умови, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, графік розрахунків, яким передбачено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів. Зазначений кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором, що є підтвердженням її ознайомлення з умовами Договору та Правилами надання грошових коштів у позику, які перебувають у загальному доступі будучи опублікованими на сайті. Відповідач, ознайомившись з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, погодилась на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним договору. На підтвердження виконання ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» зобов`язань по кредитному договору, а саме: п. 1.6 договору щодо переказу суми кредиту на електронний платіжний засіб, що належить позичальникові, представник позивача надав копію чеку про проведення переказу. Також за клопотанням представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ріальто» - адвоката Руденка К.В. ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2024 витребувано у акціонерного товариства «Універсал банк» виписку по картковому рахунку за кредитним договором від 17.12.2018, який укладено між акціонерним товариством «Універсал банк» та [PERSON] ; витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо створення платіжної картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; витребувано у АТ «Універсал Банк» виписку з карткового рахунку про рух коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 10.01.2021 по 15.02.2021 року з відображенням часу зарахування коштів; витребувати у АТ «Універсал Банк» інформацію про номер телефону, на який відправляється інформацію про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 10.02.2021 по 15.02.2021 року; витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо знаходження номера телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Згідно листа АТ «Універсал Банк» № БТ/2191 від 22.03.2024 суду надано інформацію, що банківську картку № [NUMBER] було емітовано банком на ім?я [PERSON] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 10.01.2021 по 15.02.2021 року, є [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКП [NUMBER] ). Також суду надано виписку за рахунком відкритим до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 10.01.2021 по 15.02.2021 року. Згідно якої 10.02.2021 о 15 год. 03 хв. [PERSON] було перераховано 4 000 грн. З договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, укладеного 17 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» вбачається, що ТОВ «ФК «Ріальто» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 210210-15383-3 від 10.02.2021. Зазначене підтверджено копією договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17 червня 2021 року, витягом з Акту приймання-передачі прав №1 від 17 червня 2021 року до Договору відступлення прав вимоги, платіжним дорученням № 225 від 17 серпня 2021 року та платіжне доручення №173 від 29 липня 2021 року щодо сплати суми фінансування за договором про відступлення права вимоги. Згідно розрахунку заборгованості позивача за договором від 10.02.2021, станом на 10.10.2023 виникла заборгованість у сумі 23 188 грн., яка складається з: 4 000 грн. - заборгованість за кредитом; 2 388 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 10.02.2021 по 12.03.2021; 16 800 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 13.03.2021 по 10.07.2021 (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (стаття 207 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відтак будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. У своєму позові ТОВ «ФК «Ріальто» просив стягнути заборгованість за кредитом станом на 10.10.2023 у сумі 23 188 грн., яка складається з: 4 000 грн. - заборгованість за кредитом; 2 388 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 10.02.2021 по 12.03.2021; 16 800 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 13.03.2021 по 10.07.2021 (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У пункті 3.3 кредитного договору зазначено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування (річна процентна ставка становить 1277,50 %) кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання (пункти 5.2-5.2.2 договору). Згідно з пунктом 4.14 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (далі - Правила), впродовж терміну договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію), сплативши нараховані проценти по кредиту (до закінчення терміну договору). При цьому продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отриманні кредиту, та діє з дати сплати нарахованих процентів. Також для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів. Строк надання кредиту та строк дії цього договору становить 30 днів, але в будь якому випадку строк користування грошовими коштами не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.3 договору). Натомість, позивач будь-яких доказів на підтвердження того, що строк надання кредиту був продовжений в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, суду не надав. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зробила правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 Постанови. В пункті 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України). За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення із відповідача процентів за кредитом у розмірі 16 800 грн., нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань після спливу строку кредитування, задоволенню не підлягають. При цьому ТОВ «ФК «Ріальто» не пред`являло до позичальника [PERSON] позовних вимог щодо стягнення трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до статті 625 ЦК України. Пунктом 3.3. кредитного договору передбачено нарахування відсотків за підвищеною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом, а не за кожен день прострочення, та у разі пролонгації договору. З огляду на викладене суд відхиляє доводи позивача про те, що саме пунктом 3.3 кредитного договору передбачено нарахування процентів відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи, приймаючи до уваги те, що відповідачем були порушені умови користування кредитними коштами, а саме не виконані зобов`язання стосовно повернення суми кредиту і сплати процентів за користування нимв межах строку кредитування, а позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідача за відповідним кредитним договором, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 6 388 грн. Суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»). Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 739,17 грн. (27,54%). У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.08.2024, є дата складення повного судового рішення 30.09.2024.

Outcome: partial