Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У обґрунтування позову зазначив, що за життя [PERSON] залишив заповіт, яким заповів ТОВ «Агро Південь -1» земельну ділянку площею 3,4412 га, розташовану за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, Першотравнева сільська рада, кадастровий номер 5122784200:01:001:0548. Зазначає, що йому не було відомо про існування заповіту, оскільки він не є родичем спадкодавця. Посилаючись на вищевказане, просив суд визначити йому додатковий строк в шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву якою просив проводити судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А. та зареєстрований в реєстрі за №1418, яким заповів ТОВ «Агро Південь - 1» належну йому земельну ділянку площею 3,4412 га, розташовану за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, Першотравнева сільська рада, кадастровий номер 5122784200:01:001:0548. Зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №712259; Згідно статті 1217\~Цивільного\~кодексу\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1223\~ЦК\~України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261\~ЦК\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.\~1269\~ЦК\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.\~1220\~ЦК\~України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи.. Відповідно до ст.\~1270\~ЦК\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Згідно ч. 3 ст.\~1272\~ЦК\~України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Правила частити третьої статті 1272\~ЦК\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~від\~30\~травня\~2008\~року\~№7\~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про\~спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що представником позивача наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця. На підставі ст.ст. 1270,1272\~ЦК\~України та

Outcome: approved