Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

У березні 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] та донька (позивачка) [PERSON] . Інших спадкоємців немає. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. Позивачка спадщину після смерті батька не приймала. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] заповіт не складала. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її донька (позивачка) [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом строк позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко\~Я.С., де було заведено спадкову справу № 118/2023. При оформленні спадщини з`ясувалося, що за своє життя батьки позивачки не отримали свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] . 05.02.2024 приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, 02.10.2024 через канцелярію подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи представник територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з`явився. 09.04.2024 до суду надійшла заява від голови Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Федчука Б.М. про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. у судове засідання не з`явилась, у заяві від 08.07.2024 просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як видно з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 09.11.1958 Новоіванівською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області, після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 14). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.11.1959 Павловською сільською радою В-Хортицького району Запорізької області, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.\~13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.03.2020 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 349 (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу (виписки) з погосподарської книги № 15 на 2016-2020 року, виданої Виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, згідно запису погосподарської книги № 15, особовий рахунок № [NUMBER] на 2016-2020 роки, житловий будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON] . Житловий будинок із службовими приміщеннями знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,1945 га. Адреса зазначеного об`єкту нерухомості не змінювалася (а.с. 24). Як видно з копії облікової карти об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . За вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с. 26-27). Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Приписами ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки\~№ 08-62/0594\~від 20.09.2021,\~виданої Виконавчим\~комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з народження по день смерті. За вказаною адресою на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] , з 1957 по теперішній час (а.с. 15). За вказаних обставин [PERSON] є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не встигла належним чином оформити своїх спадкових прав. За змістом інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 3441 від 18.07.2023, в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючі документи не містяться (а.с. 20). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~368830374 від 07.03.2024, відомості щодо житлового будинку [ADDRESS] у реєстрах відсутні (а.с.\~23). Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] встановлено загальну оціночну вартість житлового будинку у розмірі 187000,00 грн. (а.с. 28-48). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.07.2023 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №\~1696 (а.с. 12). За змістом витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73225012 від 17.07.2023 встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Корнієнко Я.С. заведено спадкову справу № 118/2023 (а.с. 21). На виконання ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 12.04.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко\~Я.С. надано засвідчену належним чином копію спадкової справи № 118/2023, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] . Матеріали спадкової справи № 118/2023 місять заяву [PERSON] від 17.07.2023, зареєстровану за № 337, про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 84). Відповідно до заяви [PERSON] від 17.07.2023, зареєстрованої за № 338, заявник відмовився від спадщини, яка залишилась після його померлої [INFO] матері [PERSON] (оборот а.с. 84). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.03.1965 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.\~89). 05.02.2024 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] . За змістом заяви до складу спадкового майна входить будинок [ADDRESS] (а.с. 94). 05.02.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. винесено постанову № 71/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки нотаріусу не було надано документи, що підтверджують право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок (а.с. 95). Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. 05.08.1992 вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва об`єктів. Тобто до 05.08.1992 не передбачалась процедура введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об`єкти. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно з копією технічного паспорту (а.с. 16-18), складеного станом на 11.11.1988 Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1958 році, самовільних побудов немає. Власником житлового будинку у вказаному технічному паспорті зазначено [PERSON] (а.с. 16-18). Матеріали справи містять також дозвіл, виданий Виконавчим комітетом Верхньо-Хортицької районної ради депутатів трудящих Запорізької області, яким [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку. Відповідно до ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Системно проаналізувавши докази у справі суд дійшов висновку, що право позивачки [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, оскільки їй відмовлено нотаріусом в оформленні права на спадщину і у позасудовому порядку вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. За таких обставин вимога позивачки про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] права власності на спадкове майно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved