Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 21 січня 2020 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] був укладений договір №010/322904/82/792862, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 18 000,00 грн. Підписавши цей договір, відповідач погодилася з його умовами. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит, проте остання не виконала своєчасно зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 33 693,20 грн. Просить стягнути вказану суму з відповідача на свою користь, оскільки 20 жовтня 2023 року між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "Фінансова\~Компанія "Кредит-Капітал"\~укладено договір\~факторингу №114/2-64\~стосовно вказаного\~кредитного договору. Від відповідача відзив на позов не надходив. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. 05 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження\~у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 21 січня 2020 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем укладений кредитний договір №010/322904/82/792862 (заява про відкриття карткового рахунку, паспорт споживчого кредиту), відповідно до умов якого відповідач отримала 18 000,00 грн на строк 48 місяців. Процентна ставка - 48%. Відповідно до розрахунку заборгованості, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість за договором за тілом кредиту в розмірі 33 693,21 грн. 20 жовтня 2023 року між АТ "Райффайзен Банк" та ТзОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-64, згідно з яким відступило останньому право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, а тому числі право вимоги до відповідача за договором №010/322904/82/792862. Позивач направив боржнику досудову вимогу щодо сплати боргу за кредитним договором. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. ст.\~1049,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Приписами\~ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, наданими їй на підставі укладеного договору, остання належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №010/322904/82/792862. Відповідач (позичальник) не скористалася своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подала до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача \~сплачений судовий збір.

Outcome: approved