Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

08.07.2024 до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача - адвоката Козар М.В., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, що зареєстрований 15.01.2016 Виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №2, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 15.01.2016 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Позивач має доньку - [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивач, з січня 2023 року вона остаточно припинила подружні стосунки з відповідачем. З цього часу кожен із них живе своїм життям, спільного господарства не ведуть, кожен має окремий бюджет, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Вказує, що позивач з відповідачем мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння і взаємодопомога, відсутнє бачення спільного майбутнього, наміру на примирення вона не має, а тому вважає за доцільне припинити юридичний зв`язок шляхом розірвання шлюбу у судовому порядку. Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 12.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 27.08.2024 об 11:45, про що повідомлено учасників провадження. Судове засідання, призначене на 27.08.2024 об 11:45, не відбулося у зв`язку із довготривалою повітряною тривогою та неявкою до суду учасників провадження. При цьому конверт, із судовою повісткою, копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками, який був надісланий на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду без вручення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Наступну дату судового засідання визначено - 01.10.2024 о 09:00, про що повідомлено учасників провадження, а відповідача, додатково повідомлено шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, відповідно до вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України. У судове засідання, призначене на 01.10.2024 о 09:00, учасники провадження не з`явились. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд враховує, клопотання позивача, яке міститься у прохальній частині позовної заяви, про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника, зазначивши, що категорично заперечує щодо примирення, вжиті судом заходи для забезпечення участі відповідача під час розгляду справи, а також положення пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України відповідно до якого, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, а неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, про що зазначено у постанові Верховного суду від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18. Крім цього, відповідач повідомлений про розгляд справи у порядку, встановленому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15.01.2016 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є позивач та відповідач. На день ухвалення рішення у справі [PERSON] є повнолітньою. Як зазначає позивач, вона остаточно припинила подружні стосунки з відповідачем, вони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння і взаємодопомога, відсутнє бачення спільного майбутнього, спільного господарства не ведуть, кожен має окремий бюджет, внаслідок чого, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Позивач скористалася наданим правом та звернулася до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved