Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

В лютому 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 23 січня 2022 року між\~товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2848815, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 5000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99 % на день строком на 360 днів. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, а також на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаним договором, позивач просить стягнути з нього заборгованість в сумі 22849,50 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу\~ 5000,00 грн та 17849,50 грн заборгованості за відсотками. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі та вирішено дану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27 травня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, згідно якої цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості було передано за підсудністю на розгляд до Романівського районного суду Житомирської області. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Представником позивача заявлено клопотання про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач\~про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України). Судом встановлено, що 23 січня 2022 року між\~ ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2848815, на умовах якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплати проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно пункту 1.2 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту (загальний розмір) складає\~5000,00 грн. Тип кредиту\~кредит. Відповідно до пункту 1.3 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Згідно пункту 1.4 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, стандартна процентна ставка становить 1,99 % на день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 договору. Відповідно до пункту 2.1 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно пункту 3.1 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході останнього в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитодавцем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету (пункт 1.1 договору про надання споживчого кредиту). Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2848815 від 23 січня 2022 року погоджено графік платежів. Договір та додаток № 1 до вказаного договору підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: А326. Також, 23 січня 2022 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав і паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача. 11 серпня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно договору факторингу № 11082023. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 11082023 від 11 серпня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором про про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2848815 в сумі 22849,50 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 17849,50 грн заборгованості за відсотками. Згідно з наданим розрахунком заборгованості, який був наданий одночасно з позовною заявою, заборгованість [PERSON] за укладеним договором за період з 11 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року становить 22849,50 грн, яка складається з 5000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 17849,50 грн заборгованості за відсотками. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1\~статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Згідно пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~\~підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Встановивши, що позивач набув права вимоги до [PERSON] , як до боржника за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2848815 від 23 січня 2022 року, а також те, що останній не спростував факт наявності в нього заборгованості за цим договором, що було його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей\~12,\~81 ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» шляхом стягнення з відповідача сум заборгованості. Задовольняючи позов, відповідно до\~статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved