Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.07.2024 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа : [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання . Позов обгрунтовує тим , що їх сина [PERSON] , 31.07.2023 р. було зараховано до Київського національного університету імені Тараса Шевченка курсантом першого курсу Військового інституту за освітнім ступенем бакалавр денної форми навчання , на безоплатній формі навчання. В той же час син потребує матеріальної допомоги на його розвиток , здоров`я , яке не може бути забезпечено за рахунок університету. Прохала стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] щомісячно в розмірі 1\\6 частки від всіх видів заробітку (доходу ) починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання 2027 р., але не довше як до досягнення [PERSON] 23 років. 02.08.2024 р. ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 18.09.2024 р. до суду надійшов відзив на позов . [PERSON] заначив , що їх повнолітній син отримує стипендію, перебуває на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету, у зв`язку з чим не потребує фінансової допомоги на навчання. Доказів того , що позивачка понесла витрати на харчування, проїзд , придбання підручників не надано. Прохав відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу без його участі у зв`язку з тим , що він безпосередньо бере участь у військових діях. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи , дійшов висновків , що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено , 14..09.2002 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2013 р. шлюб між сторонами розірваний та стягнуті аліменти на утримання сина до повноліття( а.с. 7 ). 31.07.2023 р. [PERSON] зараховано до Київського національного університету імені Тараса Шевченка першого курсу Військового інституту за освітнім ступенем бакалавр денної форми навчання на безоплатній формі навчання. Позивач пояснила , що син потребує витрат на придбання необхідної літератури , канцелярських товарів , поповнення мобільного телефону , проїзд у вихідні по місту , придбання одягу цивільного характеру. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20листопада 1989року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим\~потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартістьнавчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичнихфактів:\~1)досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2)продовження ними навчання; 3)існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4)наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. [PERSON] не є належним позивачем по справі , оскільки разом з сином не проживає, а за приписами ст. 199 СК України право на звернення до суду мають той з батьків, з ким проживає дочка , син , а також самі повнолітні діти. Суд не ставить під сумнів той факт , що позивачка допомагає повнолітній дитині , але не довела які саме витрати вона несе , який розмір грошового забезпечення сина , чи даний розмір грошового забезпечення при повному державному забезпеченні не може забезпечити нормальний розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищевикладене , враховуючи те , що позов пред`явлений неналежним позивачем , суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: dismissed