Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача по справі [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Постановою Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 21.03.2024 року відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець за життя не набув право власності на житловий будинок. Тому,\~\~\~посилаючись на вищевикладені обставини, позивач змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з`явилася, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, просить прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи Другої Лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, але надіслала відповідь на запит суду. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача по справі [PERSON] , про що 15.02.2011 року Токарівською сільською радою Лохвицького району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис №08 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Родинні зв`язки з померлим як батька та дочки підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданого Гамаліївською сільською радою Лохвицького району від 14.03.1964 року (а.с. 9), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Лохвицького РУЮ у Полтавській області від 15.10.2013 року (а.с 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно погосподарської книги № 9 Токарівського старостинського округу Лохвицької міської ради Миргородського району за 2021-2025 роки , особовий рахунок № [NUMBER] власником господарства в [ADDRESS] є [PERSON] . Рік побудови 1975 (а.с. 12). Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, не приватизована, що підтверджується довідкою № 204 від 15.04.2024 року Токарівського старостинського округу Лохвицької міської ради (а.с. 13). З Постанови Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 21.03.2024 року вбачається, що у Другій лохвицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 163/2011 після смерті [INFO] [PERSON] , від імені якого посвідчено два заповіти :1) 05.12.1994 року за реєстровим № 217, дублікат якого, замість втраченого , виданий секретарем Токарівської сільської ради 27.08.2013 року за реєстровим № 82, яким належний йому житловий будинок в с.Гамаліївка, заповів дружині [PERSON] , яка померла [INFO] ; 2) 19.12.1994 року за реєстровим № 224, дублікат якого, замість втраченого , виданий секретарем Токарівської сільської ради 27.01.2014 року за реєстровим № 13, яким належні йому паєнагромадження та дивіденди у вкладній касі колгоспу ім.Ілліча заповів дітям : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] у рівних частках. Спадщину прийняла дочка [PERSON] , яка 11.08.2011 року подала заяву про прийняття спадщини. Діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] , про що 11.08.2011 року подали заяви до нотаріальної контори. 21.03.2024 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з документами для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] . Нею було повідомлено, що документ, який посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок, відсутній, за життя її батька він не виготовлявся. Оскільки [PERSON] за життя не набув право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , тому до його спадкоємця не переходить право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом (а.с. 11). На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об`єкти збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинностіЗаконом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р., яка була чинною до 13.12.1995 р., реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у\~погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) з 1979 року. На виконанняПостанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду, в.о. завідувача Другої лохвицької державної нотаріальної контори, надала відповідь, що у Другій лохвицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 163/2011 після смерті [INFO] [PERSON] . Від імені спадкодавця посвідчено два заповіти :1) 05.12.1994 року за реєстровим № 217, дублікат якого, замість втраченого , виданий секретарем Токарівської сільської ради 27.08.2013 року за реєстровим № 82, яким належний йому житловий будинок в с.Гамаліївка, заповів дружині [PERSON] , яка померла [INFO] ; 2) 19.12.1994 року за реєстровим № 224, дублікат якого, замість втраченого , виданий секретарем Токарівської сільської ради 27.01.2014 року за реєстровим № 13, яким належні йому паєнагромадження та дивіденди у вкладній касі колгоспу ім.Ілліча заповів дітям : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] у рівних частках. Спадщину прийняла дочка [PERSON] , яка 11.08.2011 року подала заяву про прийняття спадщини. Діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] , про що 11.08.2011 року подали заяви до нотаріальної контори (а.с. 29). Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ч. 1ст. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідност. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно дост. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Статтею 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1\~ст. 1273 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved