Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.10.2013 року у розмірі 16074,22 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 23.10.2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та\~ [PERSON] був укладений договір №\~б/н від 23.10.2013, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому як зменшувався так і збільшувався, в останнє збільшено до 7100,00 грн., а\~відповідач\~зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з тим, що боржник порушив умови договірних зобов`язань, станом на 21.02.2024 року виникла заборгованість за кредитом у загальному розмірі 16074,22 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача а також\~судовий збір. Позивач подав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідачу у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у її відсутність не подавала. Проте, 11.09.2024 року відповідачем до канцелярії суду було надано заяву про застосування строків позовної давності, в якій остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав порушення строку позовної давності. Разом із тим, у вказаній заяві не заперечувала з приводу укладення спірного кредитного договору із позивачами., зазначивши про те, що отримавши кредитну картку та кредит відповідач не сплачувала по ньому у зв`язку із сімейними обставинами, строк дії кредитної картки відповідач не продовжувала, через що і вважає, що строк позовної давності із розглядуваним позовом пропущено. 07.10.2024 року представник позивача надав відповідь на відзив, де зазначив, що 20.05.2022 року відповідачем сплачено 268,69 грн. на погашення заборгованості за кредитною карткою, чим перервано перебіг строків позовної давності, який почав відраховуватися спочатку із вказаної дати. Через неявку у судове засідання усіх сторін, фіксування судового процесу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та заяви по суті справи, дослідивши заяву відповідача щодо застосування строків позовної давності та заперечення позивачів на вказану заяву, дослідивши матеріали справи, нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 23.10.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2600,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому відбувалась зміна за кредитним лімітом як шляхом його зменшення так і шляхом його збільшення, в останнє, а саме 18.11.2015 року, кредитний ліміт було збільшено на суму 7100,00 грн, що вбачається із довідки за лімітами за спірним кредитним договором. Згідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно п. 1 ст. 634\~ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки Банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, встановлено, що між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.п. 2.1.2.3. 2.1.2.4. \~«Умов та Правил надання банківських послуг».\~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно з п. п. 2.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» за користування Кредитом та овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленими Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 1.3.2.3 «Умов та Правил надання банківських послуг» передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення зміни проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту ( кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит ( встановив кредитний ліміт) у розмірі , відповідно до умов Договору. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України\~якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів звернення із заявою про розірвання договору до Банку, заявами про незгоду із встановленням та зміною розміру кредитного ліміту, більше того,\~як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник продовжував використовувати кредитну картку і після зміни процентної ставки. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.5.7 Договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на\~22.02.2024 року, за відповідачем виникла заборгованість у розмірі\~16074,22 грн., яка складається з наступного: - 7047,58 гривень заборгованість за кредитом; - 7445,09 гривні заборгованість за відсотками. - 1581,55 грн. штрафи; Згідно з\~ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Згідно з\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до\~ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, а саме із розрахунку заборгованості, що остання операція з погашення кредиту була проведена відповідачем 20.05.2022 року на суму 268,69 грн., а з позовом до суду позивач звернувся 19.03.2024 року. При цьому суд зауважує те. що хоча відповідач у своїй заяві про застосування строків позовної давності і вказувала про те. що жодних платежів по кредиту вона не здійснювала, проте жодних доказів в обґрунтування недійсності розрахунку суду не надала, з огляду на що, суд приймає до уваги поданий банком розрахунок як належний доказ. Таким чином, оскільки відповідач здійснила останній платіж 20.05.2022 року, а Банк звернувся до суду 19.03.2024 року, то загальний строк позовної давності до платежів за тілом кредиту та відсотками не збіг, оскільки був перерваний. Щодо вимог про стягнення з відповідача\~неустойки (штрафу, пені), то суд\~\~вважає такі вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку із спливом строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з цим, ч.1 та п.1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачають, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем встановлено, що заборгованість нараховувалась за період з 13.12.2013 року по 21.02.2024 року, тобто позивачем нараховано заборгованість як за кредитом, процентами так і за неустойкою\~більше ніж за 10 років. Отже, з огляду на зазначені положення закону про застосування позовної давності в один рік відносно вимог про стягнення штрафу, та з врахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд\~приймає до уваги викладені у відзиві доводи відповідача, та вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення неустойки (штрафу, пені) потрібно відмовити. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме на суму 14\~492,67 грн., яка складається з 7047,58 грн. заборгованості за тілом кредиту, та 7445,09 грн. заборгованості за відсотками. Враховуючи процент задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати на оплату судового збору у розмірі 2730,04 грн. (3028,00\~грн. 206,70 грн. (90,16 % судового збору) = 2 730,04 грн. вимоги про стягнення заборгованості, які задоволено на 90,16%).

Outcome: partial