Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС"" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 100889,36 грн заборгованості за кредитним договором №491007295 від 08 липня 2019 року. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 08 липня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №491007295, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у в сумі 73 428,29 грн, зі сплатою 32,00 % річних, строком на 48 місяців. \~ \~ \~ \~23 лютого 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС"" укладено договір факторингу на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС"" набуло статусу кредитора за кредитним договором №491007295 від 08 липня 2019 року. \~ \~ \~ \~Станом на 23 лютого2021 року за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 100889,36 грн, яка складається: з тіла кредиту 70 215, 09 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 28 874,27 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 08 липня 2019 року між АТ\~«Альфа-Банк»\~та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №491007295. На підставі даного договору банк видав позичальнику кредит в сумі 73 428,29 грн.,\~строк кредитування\~-\~48\~місяців на\~споживчі потреби\~з відсотковою\~ставкою 32,00%\~річних.\~Банк свої\~зобов`язання виконав\~та перерахував\~на рахунок\~відповідача кошти\~в розмірі\~73 428,29 грн. В порушення умов договору, відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 23.02.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 100 889,36 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 70 215,09 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 28 874,27 грн. 23.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Тобто, позивач набув статус кредитора за кредитним договором №491007295 від 23.02.2021 року. Вказані обставини підтверджуються: офертою на укладення угоди про надання кредиту №491007295, графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту, випискою по особовим рахункам з 08.07.2019 по 22.02.2021, Договором факторингу №1 від 22.02.2021 та Договором факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 року. \~ \~ \~ \~Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). \~ \~ \~ \~Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. \~ \~ \~ \~У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. \~ \~ \~ \~Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів та доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості, відповідачем суду не надано, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 100889,36 грн заборгованості за кредитним договором. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. \~ \~ \~ \~Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. \~ \~ \~ \~У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача було подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100 грн., а саме, надано договір про надання правничої допомоги №05/10-23 від 05.10.2023, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024, платіжну інструкцію №1123 від 07.03.2024 року (а.с.36-39). Враховуючи наведене, з відповідача на корись позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved