Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] . Посилається на те, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, земельні ділянки з кадастровим номером 1821788400:02:000:0214, площею 1,44 га та кадастровим номером 1821788400:02:000:0287 площею 0,26 га, які розташовані на території Барашівської (колишньої Усолусівської) сільської ради Звягельського району Житомирської області. Позивач 29.07.2024 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то отримала відмову через пропуск встановленого строку звернення до нотаріуса із такою заявою. Позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом встановленого строку, оскільки про те, що після смерті [PERSON] залишилися неуспадковані земельні ділянки вона дізналася лише в 2023 році від орендаря земельних ділянок. У зв`язку з постійним доглядом за чоловіком, який є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду, нездатний до самообслуговування, відсутністю документів про наявні родинні зв`язки, що зумовило необхідністю звернення до архівних установ з метою відновлення документів, позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пропустила з поважної причини і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці майна померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Ухвалою суду від 30.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася. До початку підготовчого засідання представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно поданої заяви позивач та її представник позов підтримують в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Представник Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області в підготовче засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є племінницею по батьковій лінії [PERSON] , що підтверджується: копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00042092817, де батьком [PERSON] зазначений [PERSON] , копією архівної довідки Державного архіву Житомирської області від 23.10.2023 року №О-4338/02, де батьком [PERSON] зазначений - [PERSON] (а.с. 6, 7). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.09.1957, вбачається, що батьком позивача є [PERSON] (а.с.12). 26 вересня 1981 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №10, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.09.1981 року (а.с.13). [INFO] помер [PERSON] , актовий запис №8, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , видане 05.07.2024 Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.8). [INFO] помер [PERSON] , актовий запис №6, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 13.01.2011 Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області (а.с.5). Зі змісту\~Державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії ЯБ\~№737467\~вбачається,\~що [PERSON] \~є власником\~земельної ділянки\~з цільовим\~призначеннямдля ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,44 га (кадастровий номер 1821788400:02:000:0214, кадастровий номер 1821788400:02:000:0287), яка розташована на території Усолусівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.16). Зі змісту довідки, виданої Комунальною установою «Хорошівський психоневрологічний інтернат» Житомирської обласної ради від 15.05.2024 за № 210 вбачається, що [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований в КУ «Хорошівський психоневрологічний інтернат» (а.с.17). 29 липня 2024 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрусом А.В., було повідомлено про відмову у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття (а.с.9). За приписами статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як стверджується матеріалами справи, позивач є спадкоємцем за законом і не відмовляється від прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як слідує зі змісту положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не подала, оскільки до 2023 року не знала про наявність неуспадкованих земельних ділянок, здійснює постійний доглядом за чоловіком, який є інвалідом першої групи та згідно висновку лікарсько-консультативної комісії, потребує постійного стороннього догляду, нездатний до самообслуговування та у зв`язку відсутністю документів про наявні родинні зв`язки, що зумовило необхідністю звернення до архівних установ з метою відновлення документів. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не заперечуються і не спростовуються відповідачем, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач після смерті [PERSON] не прийняла спадщину у встановлений законом строк, тому суд дійшов висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про стягнення судового збору з відповідача позивачем не ставиться.

Outcome: approved