Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Великолепетиської селищної територіальної громади про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . На день своєї смерті вона проживала у смт Нижні Сірогози Херсонської області, яке є тимчасово окупованою територією. Про факт смерті матері Сімферопольським районним відділом ЗАГСу №2 Департаменту ЗАГС міністерства юстиції республіки Крим було видано свідоцтво про її смерть. У зв`язку з недійсністю даного свідоцтва на території України, позивачу було відмовлено у реєстрації факту смерті матері Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2023 було задоволено заяву, судом встановлено факт смерті [INFO] у смт Нижні Сірогози Херсонської області громадянки України [PERSON] , яка народилась [INFO] у селі Князе-Григорівка Великолепетиського району Херсонської області. 01.09.2023 позивач отримав свідоцтво про смерть матері [PERSON] , видане Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області ЦМУЮ (м.Київ). Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2023 вступило в законну силу 30.09.2023. 04.10.2023, з метою оформити свої спадкові права після смерті матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, йому було відмовлено, через пропуск встановленого законом шестимісячного строку звернення для прийняття спадщини. Таким чином, позивач пропустив встановлений законодавством строк подачі заяви, в зв`язку з необхідністю звернення до суду для встановлення факту смерті моєї матері, яка померла на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з цим, позивач просив визначити додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач, його представник не з`явилися, остання надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Великолепетиської селищної територіальної громади у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в законному порядку, клопотань, відзиву не надав, причину неявки до суду не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01.09.2023, виданого Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1160). З постанови приватного нотаріуса Марченко Н.М. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.10.2023 №288/02-31 вбачається, що спадщина позивачем не була прийнята, оскільки він пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини та документально не підтверджував факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач [PERSON] , згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України, що підверджуєть копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, як зазначено в постанові приватного нотаріуса Марченко Н.М. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.10.2023 №288/02-31, згідно матеріалів спадкової справи №57/2023, яка заведена приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М., спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент своєї смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , є її син [PERSON] . Отже, надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із поважними причинами: була необхідність звернення до суду і судом винесене рішення, потрібно оформлювати багато документів (в тому числі звертатися до суду і встановлювати факт смерті матері на тимчасово окупованій території). А тому, у встановлений законом для прийняття спадщини 6 місячний строк, заявник не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже позивач пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини через об`єктивні перешкоди і відсутність реальної можливості (необхідність звернення до суду, відсутність документів, оформлення і видачу яких здійснює лише нотаріальна контора, карантин). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2024 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, до 09.11.2024. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасво окупованих територій Украївни від 22.12.2022 № 309, Великолепетиська селищна територіальна громада відноситься до територій, тимчасово окупованих російською федерацією. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини на підставі ч. З ст. 1272 ЦК України, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому слід керуватися тим, що поважними причини у разі, коли спадкоємець не знав про відкриття спадщини, не міг прийняти спадщину у зв`язку з хворобою, перебуванням у безпорадному стані, знаходження у тривалому відрядженні, за кордоном, тощо. У позивача причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті матері були об`єктивно непереборними та поважними, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Отже строк на прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України був пропущений з поважних причин. Після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, останній зобов`язаний був сам зібрати і перевірити надавані та офіційно витребувані ним самим документи для вирішення питання про видачу свідоцтва про право на спадщину, а не перекладати тягар надання, збору документів і доказів на заявника, тим більше, що вказані документи в основному знаходяться в електронних реєстрах, доступ до яких має саме нотаріус, а не заявник. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи, що спадкоємець в період строку подання заяви про прийняття спадщини не мав в наявності жодного документу на підтвердження факту смерті [PERSON] у зв`язку з її смертю на тимчасово окупованій території, а саме в смт. Нижні Сірогози, Херсонської області, що унеможливило отримати документи в органах місцевого самоврядування, суд дійшов висновку, що зазначені причини пропуску строку для прийняття позивачем спадщини є поважними і такими, перешкодили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отже суд вважає можливим визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved