Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

1. Зміст позовних вимог. В червні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Подружнє життя [PERSON] з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на подружнє життя, між ними зникли почуття взаєморозуміння та взаємоповаги. Зважаючи на це, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Крім цього, малолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від участі у вихованні дочки, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. 2. Ставлення сторін до пред`явлених позовних вимог. Позивач підтримала пред`явлений позов у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Відповідач частково визнав пред`явлений позов, а саме не заперечував проти розірвання шлюбу. Разом з цим, заперечував проти стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі та просив стягнути аліменти з нього у частці від його заробітку (доходу). 3. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 03 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №579 (а.с.8). [INFO] у них народилась дочка [PERSON] (а.с.9). На даний час малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 08 червня 2024 року, складеним депутатом Бориспільської міської ради [PERSON] (а.с.10). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.11 «Припинення шлюбу» СК України та гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 5. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 5.2. норми матеріального права щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 цього ж Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з положенням ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.3 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на дитину віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. У відповідності до визначення ст.1\~Закону України\~«Про прожитковий\~мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. 5.3. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. щодо позовних вимог про розірвання шлюбу Встановлено, що сторони по справі не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. 6.2. щодо позовних про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні дочки [PERSON] . З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання дочки. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. Водночас, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, визначений ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», суд прийшов до висновку, що зазначений позивачем розмір аліментів є необґрунтовано завищеним. Крім цього, з довідки про доходи від 26 вересня 2024 року (а.с.27) вбачається, що [PERSON] працює слюсарем механоскладальних робіт в ТОВ «Українське морське суднобудування». Розмір його доходу за період з 01 вересня 2023 року по 31 серпня 2024 року склав 47542 гривень 18 копійок. В той же час суд відхиляє заперечення відповідача стосовно доцільності визначення способу стягнення з нього аліментів у твердій грошові сумі. Оскільки, згідно з положенням ч.3 ст.181 СК України право вибору способу стягнення аліментів належить виключно тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто у даному випадку [PERSON] . Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі необхідному для гармонійного розвитку дитини, що передбачає достатній рівень життя, включаючи фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний та соціальний розвиток. Саме тому розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить майновий стан відповідача та забезпечить необхідний рівень утримання малолітньої [PERSON] . 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 605 гривень 60 копійок, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений частково, а саме 60% (3000 / 5000 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь держави слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 726 гривень 72 копійки (1211,20 / 100% ? 60%). На підставі викладеного та

Outcome: partial