Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Ульяновського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: 23 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було складено відповідний актовий запис № 974, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу в подружжя [INFO] народилась дитина - син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю, відповідачем у справі. З 2022 року подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться. Стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, через зраду дружини, яка на даний час знаходиться за кордоном. Примирення та збереження шлюбу не можливе, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду. Ухвалою суду від 28 червня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав до суду заяву в якій позов підтримує та просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, але у встановлений законом строк відзиву на позов не подавала, із заявами до суду не зверталася. Так, за відомостями позивача, останнім відомим місцем проживання відповідача є [ADDRESS] . Згідно відповіді № 233 від 08.07.2024 року наданої Благовіщенською міською радою Кіровоградської області - [PERSON] не зареєстрована на території Благовіщенської територіальної громади Кіровоградської області. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи згоду позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України в разі неявки відповідача в судове засідання, суд вважає за доцільне проводити судовий розгляд при заочному розгляді справи. 09 жовтня 2024 року Ульяновським районним судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Частина 2 ст. 28 ЦПК передбачає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині розірвання шлюбу обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 23 грудня 2017 року, який був зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було складено відповідний актовий запис № 974, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.7). Від шлюбу в подружжя [INFO] народилась дитина - син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю, відповідачем у справі. (а.с.8) Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являються несумісність характерів та різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved