Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», в обгрунтування якої адвокат Жук Вікторія Олександрівна зазначила, що 20 вересня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області ухвалено заочне рішення за результатами розгляду справи за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Разом з цим, вказаним рішенням не вирішено питання про судові витрати, про які АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» заявляло у позовній заяві, зокрема, щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 гривень, а тому представник позивача адвокат Жук Вікторія Олександрівна просить поновити Акціонерному товариству «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» строк для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу у справі № 511/2034/24 та стягнути 5 000,00 гривень з [PERSON] . Дослідивши заяву та додані до неї матеріали без виклику сторін в судове засідання, суд прийшов до наступних висновків. Частина 1 статті 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Диспозиція частини 8 статті 141 ЦПК України регламентує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно змісту позовної заяви, розмір витрат на правничу допомогу становить 5 000,00 гривень. У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Пункт 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу суду надано акт надання послуг № 145-ОЕМ від 23 вересня 2024 року, що містить детальний опис робіт (наданих послуг) та їх вартість, зокрема, як вбачається із наданого договору № 2212-ПД/7074-ОЕМ про надання правової допомоги від 22 грудня 2023 року, а саме: пункту 3.1 Договору приймання-передача Послуг за цим Договором здійснюється Сторонами за актами наданих послуг. При цьому, Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц, провадження: № 14-382цс19) вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 34). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (п. 36). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що вказано у частині шостій статті 137 ЦПК України. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям реальності та розумності, а тому заява адвоката Жук Вікторії Олександрівни підлягає задоволенню.

Outcome: approved