Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: -зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні батька з синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення порядку способів його участі у спілкуванні та вихованні дітей. -встановити наступний порядок спілкування батька з дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : -два дні на тиждень з урахуванням відвідування шкільного закладу з яких: один день кожна друга та четверта субота кожного місяця з 09:00 години до 18:00 години, другий день кожна друга та четверта середа кожного місяця з 15:00 години до 18:00 години; -у конкретні дні, а саме: з п`ятниці по неділю (з 19:00 години п`ятниці по 15:00 годину неділі), кожного першого та третього тижня кожного місяця з ночівлями; -під час відпустки позивача від 7 до 14 днів на оздоровлення, відпочинок та екскурсії, з можливим виїздом в інші міста; -половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул, а саме першу частину канікул; -у свята: дні народження (самих дітей, батька), Новий рік (парні календарні роки), Різдво, Великдень, 1 вересня. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 23 червня 2012 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 21 квітня 2017 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. На теперішній час спільні діти проживають разом з матір`ю. З моменту народження дітей позивач постійно піклувався про них. Наразі також надає всебічну підтримку, в тому числі і матеріальну, крім того сплачує аліменти за рішенням суду. Позивач стверджує що любить свої синів і бажає більше приділяти уваги своїм дітям та повною мірою виконувати свої обов`язки по вихованню, догляду та нормальному розвитку дітей, мати можливість піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також їх матеріальні потреби. Між тим відповідачка відмовляє позивачеві у можливості вільно спілкуватися з дітьми, настроює синів проти батька, що стало причиною для звернення до суду оскільки вирішити це питання мирним шляхом і домовитися з відповідачкою про регулярні та безперешкодні побачення, в тому числі і з можливістю відвідування місця проживання позивача не дають позитивних результатів. Наразі [PERSON] і діти позивачазареєстровані у будинку його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує, що має все необхідне для перебування та тимчасового проживання дітей на його території, а також розуміє свій батьківський обов`язок у вихованні синів. Позивач запевняє, що не має жодних шкідливих звичок, не має жодної негативної характеристики, яка б могла викликати у відповідачки чи будь-якої сторонньої особи занепокоєність щодо нормального розвитку та виховання дітей за участю батька. Ці обставини призвели до того, що батько дітей вимушений звернутись до суду та просить визначити запропонований ним порядок зустрічей з синами, а також зобов`язати відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні з синами у встановлені графіком дні.\~ Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження (а.с. 13). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні 25.09.2024 року позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні на підтвердження цього надала суду письмову заяву (а.с.71) Представник відповідача [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому повідомляє, що відповідачка жодного разу не чинила перешкоди проти спілкування позивача з його синами, просить суд визнати позов таким, що поданий безпідставно. Але під час судового засідання25.09.2024 року представник відповідачки визнала позов у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення та винесення рішення у підготовчому судовому засіданні, також подала письмову заяву (а.с.74). Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради в особі Служби у справах дітей надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 57). Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Губиниської селищної ради Мирошник С.М. у судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив наступні обставини. 23 червня 2012 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. Подружжя у шлюбі має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про вв матеріалах справи містяться копії свідоцтв про народження дітей (а.с. 7). 21 квітня 2017 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано (а.с.9) На теперішній час спільні діти проживають разом з позивачкою та зареєстровані у будинку матері позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Представник позивача стверджує, що з моменту народження дітей позивач постійно піклувався про них. Наразі надає всебічну підтримку, в тому числі і матеріальну, крім того сплачує аліменти за рішенням суду. Позивач бажає повною мірою виконувати свої обов`язки по вихованню, догляду та нормальному розвитку дітей, мати можливість піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також їх матеріальні потреби. Між тим відповідачка відмовляє позивачеві у можливості вільно спілкуватися з дітьми, що стало причиною для звернення до суду оскільки вирішити це питання мирним шляхом і домовитися не виходить. Позивач просить суд зобов`язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні з синами шляхом встановлення порядку способів його участі у спілкуванні та вихованні дітей. Встановити наступний порядок спілкування позивача з синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] : - два дні на тиждень з урахуванням відвідування шкільного закладу з яких: один день кожна друга та четверта субота кожного місяця з 09:00 годин до 18:00 годин, другий день кожна друга та четверта середа кожного місяця з 15:00 годин до 18:00 години; - у конкретні дні, а саме: з п`ятниці по неділю (з 19:00 години п`ятниці по 15:00 годину неділі), кожного першого та третього тижня кожного місяця з ночівлями; - під час відпустки позивача від 7 до 14 днів на оздоровлення, відпочинок та екскурсії, з можливим виїздом в інші міста; - половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул, а саме першу частину канікул; - у свята: дні народження (самих дітей, батька), Новий рік (парні календарні роки), Різдво, Великдень, 1 вересня. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону. Відповідно до\~ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 151 СК України\~передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно зі\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст.18 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.1\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 159 СК України\~визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Позовні вимоги позивача зводились до того, що він позбавлений можливості вільного, безперешкодного спілкування та виховання малолітніх синів, а тому просив суд зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з ними. Згідно з частинами другою та третьою\~статті 157 СК України\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга\~статті 159 СК України). Відповідно до частин четвертої, п`ятої\~статті 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку, Орган опіки та піклування Губиниської селищної ради вважає за доцільне підтримання в повній мірі позовних вимог [PERSON] , [INFO] щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 62-64). Суд бере до уваги, що представниками органу опіки та піклування було проведено перевірку житлових умов проживання позивача та встановлено, що позивач проживає в будинку, разом із своєю дружиною та двома дітьми, умови проживання родини відповідають нормам та дозволяють відвідування дітей за місцем проживання батька з можливістю ночівлі. Суду не надано жодних даних, що негативно характеризують позивача, внаслідок чого у суду відсутні виключні обставини, які б перешкоджали позивачеві приймати участь у вихованні синів. Відповідно до частин першої та другої\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи фактичні обставини справи, вимоги закону та визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved