Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

27 червня 2024 року позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс», від імені якого діяла представник [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1166-7657 від 06 березня 2023 року в розмірі 75 000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15 000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 60 000 грн, та судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 березня 2023 року за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено з відповідачем електронний договір про відкриття кредитної лінії №1166-7657. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту- 15\~000,00 грн; строк кредитування-300 днів; базовий період -18 днів; знижена % ставка -2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Отримавши кредитні кошти, відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Відповідач порушила умови кредитного договору і не повернула в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування. Внаслідок зазначеного станом на 03 квітня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 75\~000,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом -15\~000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 60\~000,00 грн. Ухвалою судді від 08 липня 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 серпня 2024 року. 24 липня 2024 року від відповідача [PERSON] , в інтересах якої діяла адвокат Муравенко К.В., до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що фактично сума компенсації становить понад 50% від суми кредиту, що в розумінні пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою та є підставою для відмови судом у стягненні таких компенсацій та відсотків. Посилаючись на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі № 757/34955/18, представник відповідача вказала, що відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за неповернення кредиту під час дії карантину, у тому числі і від інфляційних втрат та 3 % річних. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, суд має право її зменшити. За вказаних обставин, представник відповідача вважає, що стягнення за нарахованими простроченими процентами у розмірі 60\~000,00 грн є незаконним, тому позов задоволенню не підлягає. Відповідач понесла у зв`язку з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. Ухвалою суду від 01 серпня 2024 року приєднано до матеріалів цивільної справи відзив на позов, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк», на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 198 ЦПК України оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року приєднано до матеріалів цивільної справи інформацію АТ КБ «ПриватБанк» від 20.08.2024 № 20.1.0.0.0/7-240819/78543 та виписку по рахунку №4149499805486675 за 06 березня 2023 року [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24 вересня 2024 року. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, в позовній заяві представник позивача [PERSON] не заперечувала щодо розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Муравенко К.В.\~у призначене\~судове засідання не прибули, про дату,\~час і\~місце якого \~повідомлялась належним\~чином в\~порядку,\~передбаченому статями\~128-130\~ЦПК України, у поданій до суду заяві представник відповідача [PERSON] просила розглядати справу за відсутності відповідача та її представника. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 06 березня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) у вигляді електронного договору уклали договір про відкриття кредитної лінії №1166-7657 ( далі -договір), відповідно до пунктів 2.1.-2.2. якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором ( а.с. 9-14). Відповідач [PERSON] підписала вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором ( одноразовим паролем), номер пароля- А 2047. Відповідно до пункту 2.3 договору для мінімізації витрат позичальника за кредитом, кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту 06.03.2023; останній календарний день першого базового періоду 23.03.2023; сума кредиту 15\~000,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом- 6\~750,00 грн; разом до сплати 21\~750,00 грн. Згідно з пунктами 4.1.-4.2. договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 15\~000,00 грн. Дата надання /видачі кредиту: 06.03.2023. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Пунктом 4.3. договору визначено, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промоставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності. Відповідно до пункту 4.6. договору базовий період складає 18 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою. Стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом ( вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою). Згідно з пунктом 4.8. договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 30.12.2023. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника. За змістом пунктів 4.9.-4.10. договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає сімсот п`ятдесят шість тисяч триста тридцять п?ять цiлих, нуль сотих відсотки(-ів). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 150 000,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 135 000,00 грн. Відповідно до пункту 5.1. договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у пункті 4.8. цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця. 06 березня 2023 року перед підписанням договору про відкриття кредитної лінії №1166-7657 відповідач [PERSON] підписала з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового пароля) А2047 Правила відкриття кредитної ліні (надання споживчих кредитів), затверджені наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №69-П від 23.11. 2022, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором № 1166-7657 ( Графік платежів за договором), Паспорт споживчого кредиту ( а.с.15-24). З довідки про перерахування суми кредиту № 1166-7657 від 06 березня 2023 року вбачається, що видача коштів за договором про відкриття кредитної лінії №1166-7657 від 06 березня 2023 року здійснена за допомогою системи LigPay 06.03.2023 на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] у розмірі 15\~000,00 грн, платіж №2237474864 (а.с. 33). При цьому, номер особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] вказаний в розділі «Реквізити сторін» договору про відкриття кредитної лінії №1166-7657 від 06 березня 2023 року. Перерахування вказаної суми грошових коштів відповідачу також підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 11 квітня 2024 року (а. с. 25-32). Із довідки про укладений договір ( розрахунку заборгованості) станом на 03 квітня 2024 року вбачається, що сума наданого [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії №1166-7657 від 06 березня 2023 року кредиту складає 15\~000,00 грн. Відсотки у розмірі 2,50% на суму боргу нараховані за період з 06 березня 2024 року по 23 березня 2023 року ( 18 календарних днів), у розмірі 3,00% на суму боргу нараховані за період з 24 березня 2023 року по 30 грудня 2023 року на суму 133\~650,00 грн. Загальна сума боргу 148\~650,00 грн ( 15\~000,00 грн + 133\~650,00 грн = 148\~650,00 грн) (а.с. 34-36). Згідно із\~статтею 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої). Відповідно до частини першої\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої\~статті 203 ЦК України\~правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~частини першої\~статті 1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк або інша\~фінансова установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит) позичальникові у розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У пункті 5 частини першої статті з Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пунктом 6 частини першої статті 3\~Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11\~цього\~Закону України\~«Про\~електронну комерцію»\~електронний\~договір укладається\~шляхом\~пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та\~її прийняття\~(акцепту)\~\~другою\~стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта)\~може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних\~системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11\~Закону України\~«Про\~електронну\~комерцію» відповідь\~особи,\~якій\~адресована\~пропозиція\~укласти\~електронний договір,\~про\~її прийняття\~(акцепт)\~може бути\~надана\~шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про\~електронну комерцію»\~у разі\~якщо укладення\~електронного\~договору\~відбувається в\~інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної\~комерції,\~\~для прийняття\~\~пропозиції укласти\~\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~\~такій системі\~\~та надати\~\~відповідь про\~\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~\~визначеному частиною\~\~шостою цієї\~\~статті. Такий\~документ оформляється\~у довільній\~формі та\~має містити\~\~істотні\~умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладенням на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону України «Про\~електронну\~комерцію»\~визначає порядок\~підписання\~угоди\~в сфері\~електронної\~комерції.\~Якщо\~відповідно\~до акту\~цивільного\~законодавства\~або за\~домовленістю\~сторін\~електронний правочин\~має\~бути\~підписаний сторонами,\~моментом\~його\~підписання є\~використання: електронного\~підпису відповідно\~до\~закону\~України\~«Про електронний\~цифровий\~підпис»,\~за\~умови\~використання засобу\~електронного\~підпису\~усіма сторонами\~електронного\~правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі №212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. За змістом частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про\~електронну комерцію»\~ докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Договір про відкриття кредитної лінії №1166-7657 від 06 березня 2023 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 2047 відповідно до частин шостої, восьмої статті 11, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Наведене свідчить, що відповідач ознайомилася і погодилася з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Так, за умовами укладеного сторонами договору про відкриття кредитної лінії № 1166-7657 від 06 березня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало [PERSON] суму кредиту15 000,00 грн, а остання зобов`язалася повернути її у повному обсязі протягом 300 календарних днів до 30 грудня 2023 року та сплатити проценти за користування кредитом. Позивач до позовної заяви додав довідку про перерахування суми кредиту №1166-7657 від 06 березня 2023 року та лист АТ КБ «ПриватБанк» від 11 квітня 2024 року, якими підтвердив, що 06.03.2023 ним виконано умови договору та за допомогою системи LigPay, здійснено видачу кредитних коштів за договором №1166-7657 від 06 березня 2023 року на платіжну картку [NUMBER] на суму 15\~000,00 грн, платіж №2237474864 ( а.с. 25-33). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 20.08.2024 № 20.1.0.0.0/7-240819/78543, яка надійшла до суду на виконання вимог ухвали суду від 01 серпня 2024 року, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] ( а.с. 100). Із змісту виписки по рахунку № [NUMBER] за 06 березня 2023 року [PERSON] , отриманої на виконання вимог ухвали суду від 01 серпня 2024 року від АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що 06.03.2023 на картковий рахунок № [NUMBER] [PERSON] перераховані грошові кошти у розмірі 15\~000,00 грн за ID платежем № 2237474864 ( а.с. 101). Отже, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору, проте відповідач прийняті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 03 квітня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 148 650,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15\~000,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 133\~650,00 грн. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечувала факт укладення між сторонами договору про відкриття кредитної лінії № 1166-7657 від 06 березня 2023 року та отримання відповідачем кредитних коштів, але зазначила, що сума компенсацій та відсотків, які просить стягнути позивач, що становить понад 50% суми кредиту, в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою. Суд не погоджується з такими доводами представника відповідача, виходячи з такого. Як вбачається із умов укладеного договору, відповідачу 06.03.2023 надано кредитні кошти у сумі 15\~000,00 грн ( п. 4.1 договору). Процентна ставка за користуванням кредитом, за умовами договору може надаватися за програмою лояльності за промо ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками в базовий період, який складає 18 календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою) ( пункти 4.3- 4.6 договору). Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплачувати відповідач у межах строку кредитування з 06 березня 2023 року по 30 грудня 2023 року, тобто в межах 300 погоджених днів строку кредитування за користування кредитними коштами. З довідки про укладений договір ( розрахунку заборгованості), вбачається, що сума наданого за договором про відкриття кредитної лінії №1166-7657 від 06 березня 2023 року кредиту [PERSON] складає 15\~000,00 грн. Відсотки на суму боргу за період з 06 березня 2024 року по 23 березня 2023 року (18 календарних днів) нараховані за пільговою процентною ставкою 2,5 % (15\~000,00 грн : 100х15% = 375,00 грн х 18 днів = 6\~750,00 грн), а починаючи з 19 дня, тобто за період з 24 березня 2023 року по 30 грудня 2023 року ( за 282 дні = 300 днів 18 днів), у розмірі стандартної процентної ставки, визначеної договором - 3,00% на суму боргу ( 15\~000,00 грн. :100х 3 %= 450,00 грн. 450,00 грн. х 282 дні = 126\~900,00 грн). Загальна сума боргу 148\~650,00 грн ( 15\~000,00 грн. + 6\~750,00 + 126\~900,00 грн. = 148\~650,00 грн) Таким чином, відсотки за користування кредитом нараховано в межах визначеного договором строку кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту, встановленого сторонами у пункті 4.8 договору, тобто в період з 06 березня 2023 року по 30 грудня 2023 року. Також згідно частинами першою, другою\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Однак, розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому\~в статті 627 ЦК України.\~ Крім того, доказів визнання договору про відкриття кредитної лінії №1166-7657 від 06 березня 2023 року, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] або його окремих положень, зокрема, що визначають розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом, матеріали справи не містять, тому суд при вирішенні даного спору виходить з презумпції правомірності правочину, передбаченої статтею 204 ЦК України. Статтею 21 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, згідно з якою споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Проте, законодавцем визначені чіткі особливості щодо розміру відповідальності споживача, яка визначена у пункті 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», а саме: у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Разом з тим, заявлені позивачем до стягнення проценти є процентами у розумінні частини 1 статті 1048 ЦК України, та не є платежами, які підлягають стягненню за порушення виконання зобов`язання у розумінні пункту 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування». Інші доводи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, не спростовують зазначених вище висновків суду. Пред`являючи позовні вимоги, користуючись своїм правом, визначеним пунктом 6.8 договору, застосовуючи до відповідача програму лояльності, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №1166-7657 від 06 березня 2023 року в розмірі 75 000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15 000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 60 000 грн, тобто заборгованість за відсотками у значно меншому розмірі, ніж сторони обумовили у договорі, що безумовно не порушує права позичальника. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою\~статті 13 ЦПК України\~визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із частиною другою\~статті 264 ЦПК України\~при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач не сплатила жодного платежу за кредитним договором. Доказів, які б спростовували заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю в межах заявлених вимог та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1166-7657 від 06 березня 2023 року в розмірі 75\~000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15\~000,00 грн; заборгованість за нарахованими у межах строку кредитування процентами 60\~000,00 грн. Суд не застосовує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №757/34955/18, на який посилається представник відповідача у відзиві, оскільки вимог щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних позивач не заявляв. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 частини другої статті 141\~ЦПК\~України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з того, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2\~422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~422,40 гривень, а заявлені до стягнення відповідачем вимоги про витрати на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають, відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved