Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , Миколаївської міської ради, треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення частки у праві спільної часткової власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , якій на підставі рішення суду належало 22/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина на вказане майно, позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці, які можуть претендувати на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. 06.12.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте, постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння позивачу було відмовлено, оскільки станом на 2008 рік інші чотири співвласники отримали окрему адресу та перестали бути співвласниками, а тому і змінилися частки інших двох співвласників, а встановити, яка саме частка належала померлій спадкодавиці неможливо, та на яку саме частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння в подальшому видавати свідоцтво про право на спадщину за законом. В подальшому було проведено перерахунок ідеальних часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, які становлять: [PERSON] належить 59/100 часток, [PERSON] 41/100 часток, що підтверджується довідкою КП ММБТІ від 13.02.2024 року про перерахунок ідеальних часток. \~ \~ \~ \~ Посилаючись на те, що співвласник домоволодіння [PERSON] померла, а позивач має право на спадкування частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] , та вирішити це питання у позасудовому порядку неможливо, позивач просила визначити, що частка померлої [PERSON] у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] після перерахунку ідеальних часток становить 59/100; визнати за [PERSON] право власності на 59/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, огорожами і спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 26.04.2024 цивільну справу, яка надійшла з Ленінського районного суду м. Миколаєва, прийнято до провадження з призначенням справи до розгляду в загальному позовному провадженні. 15.07.2024 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засдіанні. Позивач та його представник в судовому засіданні не були присутніми, представник позивача надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Миколаївської міської ради до суду не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 11.03.2022 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про смерть №315 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після смерті матері позивача [PERSON] [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 22/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі рішення Заводського районного м. Миколаєва у справі №2-5611 від 02.09.2008. З матеріалів спадкової справи, яка заведена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельновою О.В. 23.11.2022 року за №76/2022 встановлено, що 23.11.2022 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] . Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися. 07.07.2023 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельновою О.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відмовлено у зв`язку з неможливістю встановити розмір частки співвласника померлої [PERSON] у праві спільної часткової власності, оскільки чотири із співвласників житлового будинку по [ADDRESS] виділилися в нові адреси та відповідно частки співвласників змінилися. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2024 за замовленням [PERSON] КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» проведені поточні інвентаризаційні роботи житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Так, станом на 28.12.2012 р. право власності в КП ««Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення суду №2-5611 від 02.09.2008 року, зареєстровано в КП «ММБТІ» №1774 від 16.09.2008р., форма власності приватна спільна часткова, розмір частки 22/100. Співвласники станом на 28.12.2012 року були: [PERSON] 22/100; [PERSON] 15/100; [PERSON] 18/100; [PERSON] 11/100; [PERSON] 13/100; [PERSON] 21/100. Частині домоволодіння, яка належала [PERSON] (18/100) згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 27.08.2010р. №1150 надано нову адресу: [ADDRESS] ; частині домоволодіння, яка належала [PERSON] (11/100), згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 26.04.2013 р. №426 надано нову адресу: [ADDRESS] ; частині домоволодіння, яка належала [PERSON] (13/100), згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 01.06.2017 р. №1115 надано нову адресу: [ADDRESS] ; частині домоволодіння, яка належала [PERSON] (11/100), згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 26.04.2013 р. №426, надано нову адресу: [ADDRESS] ; частині домоволодіння, як належала [PERSON] (21/100) згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 22.09.2021 р. № 905, надано нову адресу: [ADDRESS] . За заявою власника виконано перерахунок ідеальних часток між співвласниками по житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з вилученням частин домоволодіння в окремі адреси. Згідно з проведеним розрахунком у відповідності до інструкції щодо проведення розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р., частки співвласників стали такими: [PERSON] 59/100, [PERSON] 41/100. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом та заявляючи одну із вимог про визначення частки померлої [PERSON] у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] після перерахунку ідеальних часток, яка становить 59/100, позивач посилається на те, що у зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] питання про зміну часток вирішується в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлою не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду. А за такого, вимоги позову в цій частині не підлягають задоволенню з зазначених вище підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. З урахуванням вищевикладених обставин, суд важає, що у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, аніж визнання права права власності в порядку спадкування за законом, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги в цій частині не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб. А за такого, вимоги позову про визнання за позивачем права на 59/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, огорожами і спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: partial