Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом з вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.08.1997 року громадянин України, [PERSON] , [INFO] (далі - Позивач), уклав шлюб з громадянкою України, [PERSON] , [INFO] (далі - Відповідачка), який був зареєстрований у відділі РАЦС по м. Первомайську ІІервомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 298. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серія та номер [NUMBER] від 24.09.2003р„ виданого Відділом РАГС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, шлюб розірвано 24.09.2003 р., актовий запис № 285. Від цього шлюбу у Позивача народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розлучення в 2003 році відповідачка залишила малолітніх дочок з позивачем та виїхала до іншого міста. Протягом п`яти років позивач самостійно виховував дітей, всі батьківські обов`язки були покладені на нього. Через п`ять років відповідачка повернулася до сім`ї та після примирення стали проживати разом. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Через шість років після народження сина, в 2006 році, відповідачка знову залишила дітей на позивача, а сама виїхала до Польщі. На початку 2024 року [PERSON] взагалі виїхала до Канади, США. З того часу доньки та син, [PERSON] , повністю перебували на утриманні та вихованні батька. На сьогоднішній день доньки [PERSON] та [PERSON] , є повнолітніми, а син [PERSON] постійно проживає з позивачем. Підтвердження цьому є довідка про склад сім`ї, видана квартальним комітетом № 24 по м. Первомайську Миколаївської області № 38 від 22.05.2024 року. За весь час своєї відсутності відповідачка жодного разу не поцікавилася станом здоров`я дитини, його харчуванням, участі у вихованні дитини не приймає покинула сина без турботи матері. Зі свого боку Позивач жодних перешкод для участі Відповідачки у вихованні сина не чинив, але це не дало жодного результату. Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом № 533 від 22.05.2024р. про зареєстрованих у житловому приміщенні, виданий відділом з реєстрації місця проживання, оформлення та видачі паспортів громадянина України управління адміністративних послуг та реєстрації апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради. На даний час до складу сім`ї позивача входить його мати, [PERSON] . [INFO] , яка постійно допомагає у вихованні та догляду сина [PERSON] . Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789- XII передбачено, шо держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За таких умов [PERSON] вважає, що Відповідачка цілком усвідомлено вирішила для себе, що син, [PERSON] , [INFO] для неї не є важливим, а відтак виконувати відносно нього батьківських обов`язків немає жодної потреби. Фактично, Відповідачка повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своєї дитини, не приймає абсолютно ніякої участі у вихованні, утримані, не піклується про його фізичний розвиток, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, не проявляє жодних емоцій, співчуття та любові до дитини. Твердження щодо невиконання своїх батьківських обов`язків Відповідачкою підтверджується поясненнями свідка, [PERSON] . [INFO] , яка являється донькою Позивача та Відповідачки та свідка - [PERSON] . [INFO] , яка являється матір`ю Позивача, (пояснення додаються). Також в поясненнях свідків зазначено Позивача, як люблячого, турботливого батька, який повністю приділив себе вихованню сина, забезпечує йому належні умови розвитку, необхідні для дитини відповідного віку. Те, що Позивач самостійно, без участі Відповідачки, займається вихованням сина [PERSON] , підтверджується Характеристикою з місця навчання сина Позивача. Також, в даній характеристиці зазначено, що Відповідачка зовсім не цікавиться успішністю сина, з вчителями не співпрацює, з класним керівником на зв`язок не виходить та на батьківські збори, які проводяться онлайн, не заявляється. Згідно характеристики з місця роботи Позивача, він зарекомендував себе позитивно, як відповідальний працівник та гарний фахівець своєї справи. Характеризується зі сторони колективу та керівництва, як спокійний, врівноважений, наполегливий, працьовитий чоловік. В колективі користується повагою та авторитетом. З питання, щодо позбавлення батьківських прав Відповідачки, Позивач звертався до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області де отримав роз`яснення, що данні питання вирішуються лише в судовому порядку. На підставі цього Позивач змушений звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді спав про усиновлення! про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими докадами (актами, листами тощо), а також показами свідків. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, і батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей з ухилення від виконання батьківських обов`язків. Представник позивача в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, просила прийняти рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст.150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, і батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей з ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: якщо батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного: в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відносно якого вона не проявляє материнської турботи протягом тривалого періоду часу; не надає матеріальної допомоги та не піклується за нього. Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 01.10.2024 року № 6411/3-1.26, орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам [PERSON] , [INFO] , позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дитини. За таких обставин, позбавлення відповідачки батьківських прав на теперішній час є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Наведене свідчить про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі згідно ст. 164 СК України. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї дитини, відповідно до положень ст. 169 СК України.

Outcome: approved