Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] неустойку (пеню), яка виникла в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів в розмірі 209 989,76 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 11.06.2002 по 18.12.2013 позивач перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Починаючи з 2019 року дочка проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.06.2019 у справі № 126/359/19 було стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини її заробітку, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12.02.2019 і до досягнення старшою дитиною повноліття. З 2019 року відповідачка [PERSON] участі у вихованні та утриманні дочки [PERSON] не приймає, життям дитини не цікавиться, не спілкується з дитиною, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. З часу винесення рішення про стягнення аліментів відповідачка [PERSON] жодного разу аліменти на утримання дітей не сплила у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 209989,76 грн. Загальна сума пені лише за період з лютого по червень 2019 року складає 259651,91 грн, але оскільки розмір пені не може бути більшим, ніж сума боргу, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 209989,76 грн. пені, що дорівнює 100% заборгованості по сплаті аліментів. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Дудін Л.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи в суді, про причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Представник служби у справах дітей Бершадської міської ради, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, життям дитини не цікавиться та жодних контактів з дитиною не підтримує. В 2018 році відповідачка залишила трьох неповнолітніх дітей вдома самих без нагляду та їжі та виїхала за межі села. На даний час відповідачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має двох малолітніх дітей. Сім`я перебуває під соціальним супроводом, як така що знаходиться в складних життєвих обставинах. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що є сусідами [PERSON] . Дочка [PERSON] проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Мати дівчинки років шість з сім`єю не проживає та за вказаний час вони її жодного разу не бачили. Зі слів [PERSON] , [PERSON] дочкою не цікавиться та участі в житі дитини не приймає. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що протягом шести останніх років матір не бачила та з нею не спілкувалася. Мати залишила її з братом і сестрою самих та поїхала у іншого чоловіка, після чого вони почали проживати з батьком. Батько піклується про неї та забезпечує всім необхідним. Не має бажання спілкуватися з матір`ю та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Вислухавши пояснення сторін, свідків, думку неповнолітньої [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбі з 11.06.2002 по 18.12.2013. За час шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18.12.2013 у справі № 126/2285/13-ц. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з відповідачкою, а з [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до рішення Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 19.04.2018 № 15 [PERSON] було попереджено про можливість вилучення дітей та позбавлення батьківських прав в разі їх неналежного виховання. Відповідно до акта відвідування багатодітної сім`ї [PERSON] від 20.11.2018 [PERSON] довгий час не з`являлася додому, перебуває за межами села, діти проживають у сім`ї батька, забезпеченні всім необхідним. Комісією було рекомендовано виконавчому комітету сільської ради прийняти рішення щодо вилучення дітей у [PERSON] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.06.2019 у справі № 126/359/19 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12.02.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Судом встановлено, що діти сторін - [PERSON] та [PERSON] на даний час повнолітні. Найменша дочка [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на його утриманні. Відповідачка з 2019 року з дочкою не спілкується та не цікавиться її життям. Жодним чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в школі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду. Відповідачка як мати дитини покладених на неї законом батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. Згідно довідки Флоринського ЗЗСО І-ІІ ст. Відділу освіти та спорту Бершадської міської ради № 105 від 24.07.2023 [PERSON] не приймає участі у вихованні [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] проживає з батьком [PERSON] в орендованому будинку, який повністю умебльований. Санітарно-гігієнічний стан в будинку задовільний. Дівчинка має окрему кімнату, одяг та взуття відповідно сезону, шкільне приладдя, книги. Дитина забезпечена продуктами харчування в повному обсязі. Стосунки в сім`ї доброзичливі. Дівчинка охоче розповідає про життя та дозвілля з батьком. Має гарні стосунки з старшої сестрою та братом. Сім`я разом святкує дні народження та інші свята, готують вечерю, пораються по господарству. [PERSON] самостійно утримує, доглядає та вихову доньку [PERSON] . Умови проживання є такими, що задовольняють потреби дитини у вихованні та розвитку. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 59816126 за період з 12.02.2019 по 30.06.2023 наданого старшим державним виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 209989,76 грн. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , затвердженого Рішенням виконавчого комітету Бершадської міської ради № 19 від 30.01.2024, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] .. Висновок обґрунтовано тим, що [PERSON] не належно виконує батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дочки [PERSON] . Вона не займається вихованням дочки та її утриманням, має заборгованість по сплаті аліментів, більше п`яти років з дочкою не бачилася та не спілкувалася, не цікавиться навчанням та здоров`ям дитини. Відповідно до листа, наданого службою у справах дітей Чечельницької селищної ради від 01.12.2023 № 12-23 [PERSON] проживає з сином [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] у будинку співмешканця [PERSON] , [INFO]., в [ADDRESS] . [PERSON] перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, співмешканець працює по найму. [PERSON] та [PERSON] , здатні до незалежної життєдіяльності, проте потребують удосконалення навичок планування власного бюджету та дотримання належних умов проживання, тому родинні надаються соціальні послуги в рамках соціального супроводу сім`ї, яка знаходиться в складних життєвих обставинах. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідачкою відносно їх малолітнього сина. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.164 ч.1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтуванням ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень п.15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду справи судом встановлено саме свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками та винну поведінку відповідачки по відношенню до неповнолітньої дочки, яка проявляється в небажанні відповідачки виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання та виховання дитини, про що свідчить відсутність інтересу до життя дочки, її здоров`я та розвитку, не забезпечення будь-якими продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, тощо. У діях відповідачки проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дочки, не приймається будь-яких дій щодо спілкування з дитиною. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. ВС в постанові від 24.10.2018 по справі № 761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дочки, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, дійшов висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати дочку, її свідому винну поведінку, а тому суд приходить до висновку, що відповідачку належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року. Відповідно до наданого старшим державним виконавцем розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів за період з 12.02.2019 по 30.06.2023 становить 209989,76 грн. Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: р = (А1 х 1% х 01) + (А2 х 1% х Q2) + (Аn х 1% х Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць Відповідно до даного позивачем розрахунку неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів, розмір неустойки на заборгованість по сплаті аліментів лише за період з лютого по липень 2019 становить 259651,91 грн, що більше ніж 100% суми заборгованості, яка може бути стягнута в силу приписів ст. 196 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved