Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернулася позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчатися. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач є її батьком, а вона в даний час є студенткою денного відділення Відокремленого структурного підрозділу Політехнічного фахового коледжу Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського. Відповідач є працездатною особою, яка може надавати матеріальну допомогу, однак ухиляється від її надання. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області 02.04.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] позов визнає частково у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що після досягнення [PERSON] повноліття у нього на утриманні залишилася інша донька [PERSON] на утримання якої він сплачує 1/6 частину свого заробітку. Крім того на його утриманні також перебуває його батько [PERSON] , який є пенсіонером та непрацездатним в силу свого віку. Також у нього наявні кредитні іпотечні зобов`язання з щомісячним платежем 2200 грн та наявна заборгованість по сплаті комунальних платежів. Посилається на те, що необхідно врахувати те, що матеріальну допомогу повинна надавати також і мати позивачки, яка є працездатною. 30.05.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив на позову заяву, згідно якої просить не приймати до уваги заперечення відповідача на позовну заяву, оскільки відповідачем не додано доказів на підтвердження обставин зазначених у відзиві. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, та просила задовольнити в повному обсязі. Просила не враховувати доводи відповідача щодо утримання ним батька та іпотечного кредита та заборгованості по комунальним платежам, оскільки розірвання шлюбу між батьками відповідач залишився проживати в квартирі, яку вони спільно з маті`ю придбали в той час, як мати не мала власного житла і на утримання дітей витрачала набагато більше, ніж батько, який сплачував аліменти лише в тій частині, яка була призначена судом. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково у розмірі 1/10 частини посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва по народження серії [NUMBER] (а.с.6). 14.05.2012 рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між ними було розірвано. Згідно судового наказу від 20.09.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку до досягнення дітьми повноліття (а.с.20). На даний час [PERSON] досягла повноліття та навчається на другому курсі денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського , згідно наказу №28/2 від 15.08.2023 термін навчання з 01.09.2022 до 30.06.2026 (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частиною 2 ст. 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько або мати можливість надання такого утримання. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України) Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно довідки про доходи [PERSON] працює на ТОВ «Єристівський ГЗК» його заробітна плата за період з листопада 2023 по квітень 2024 складає 125401, 02 грн (а.с. 22). При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Слід зазначити, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Звертаючись до суду позивач просить стягнути на її користь аліменти на її утримання у розмірі частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років, мотивуючи це тим, що батько є платоспроможним і може сплачувати визначену нею суму грошових коштів. Однак, доводи позивача, якими обґрунтовувався позов, зокрема щодо платоспроможності відповідача та можливості сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі, не заслуговують на увагу, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для її забезпечення. Аналізуючи наявні у справі докази, надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог/заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати доньку, а також, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання на підставі вказаних вище норм права, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі частини зароібтної плати є завищеним. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на наявність у нього кредитних зобов`язань, щодо придбання двокімнатної квартири за договором №300131/39-124/14-00407-с-й від 11.09.2014, оскільки останні ніяк не впливають на його обов`язок утримувати повнолітнюю доньку. Також не приймає до уваги і посилання відповідача щодо сплати комунальних платежів та наявності заборгованості за квартиру [ADDRESS] в якій він зареєстрований. Крім того, відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами потреби непрацездатногог батька у матеріальному утриманні та факту надання йому матеріальної допомоги. Відхиляючи доводи відповідача щодо неможливості сплати аліментів, на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі частини, суд виходить з того, що його тимчасове нестабільне фінансове та матеріальне забезпечення не може свідчити про відсутність можливості надання утримання повнолітній донці та про його матеріальний стан (матеріальну забезпеченість) взагалі. Відповідач є молодою, працездатною особою, працює машиністом екскаватора у кар`єрі на ТОВ «Єристівський ГЗК» з 01.01.2021, має постійний, стабільний заробіток, що перевищує 20 000 грн (а.с.22). Позивач є донькою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається на денній формі, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, З огляду на викладене вище, визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема, обов`язок відповідача також утримувати неповнолтіню доньку [PERSON] , а також виходить з того, що батько та мати мають рівні обов`язки щодо доньки , в тому числі і по її утриманню, а тому, враховуючи інтереси доньки й для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, приймаючи до уваги позицію відповідача щодо розміру аліментів та його матеріальне становище, вважає за необхідне призначити аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.04.2024 і до закінчення [PERSON] навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років. Вказаний розмір аліментів з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання доньки буде відповідати інтересам та потребам останньої, тому визнається судом достатнім та таким, що відповідатиме принципу розумності та виваженості та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання доньки. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З огляду на викладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial