Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

16 серпня 2024 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті її батька - [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] у м. Дніпрі, внаслідок ракетної атаки Російської Федерації. Свої вимоги мотивує тим, що заявник є рідною дочкою [PERSON] , [INFO] . 03 липня 2024 року Російська Федерація завдала масованої ракетної атаки по території України, внаслідок якої сталося влучання балістичного озброєння в приміщення офісу ДП «КБ «[INFO]», за адресою: м. Дніпро, [ADDRESS]. У цей час батько заявника - [PERSON] , який займав посаду заступника начальника Кс-11, перебував на своєму робочому місці, безпосередньо в своєму кабінеті, розташованому на п`ятому поверсі саме тієї будівлі, куди влучила ракета. Одразу після вибуху його телефон перестав відповідати та на зв`язок він не виходить, а сама будівля повністю зруйнована. Пошуково-рятувальні роботи, які розпочалися одразу після влучання ракети, були завершені 17 липня 2024 року. Однак, віднайти тіло батька чи хоча б фрагменти не вдалося, що свідчить про його загибель. 31 липня 2024 року заявник звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чеелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з наявними в неї документами щодо отримання свідоцтва про смерть батька, однак 14 серпня 2024 року вона отримала відмову у видачі свідоцтва про смерть від 31 липня 2024 року з посиланням на те, що свідоцтво про смерть не може бути видане без лікарського свідоцтва про смерть. У зв`язку з тим, що тіло батька не було віднайдено на місці влучання ракети, заявник не має можливості навіть здійснити поховання батька та отримати медичні документи про його смерть. Довести факт смерті батька у позасудовий спосіб заявник також не має можливості. У зв`язку з викладеним, заявник звертається до суду з вищевказаною заявою про встановлення факту смерті особи. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та встановити факт смерті її батька [PERSON] , яки помер [INFO] у м. Дніпрі. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , та вказати датою загибелі - [INFO] . У вказаній заяві також зазначила, що 03 липня 2024 року, приблизно о 07.30 год. її чоловік - [PERSON] покинув їх квартиру та пішов на роботу в ДП «КБ «[INFO]», розташоване по [ADDRESS]. Через деякий час РФ здійснила масований ракетний обстріл міста Дніпра, а саме сталося влучання балістичного озброєння в ДП «КБ «[INFO]», де на той час в своєму кабінеті в приміщенні будівлі знаходився її чоловік [PERSON] . Після вибуху її чоловік перестав відповідати на мобільні дзвінки, будівля, де знаходився її чоловік, була зруйнована у зв`язку з влучанням ракети. Пошуково-рятувальні роботи розпочались одразу після влучення, однак знайти тіло або фрагменти тіла чоловіка не вдалося, що свідчить про його загибель. Допитана в судовому засіданні 07 жовтня 2024 року в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що батько заявника - [PERSON] був її керівником з 2014 року, вони разом працювали в одному комплексі ДП «КБ «[INFO]», корпус 55, її кабінет на 8 поверсі, а кабінет [PERSON] - на 5 поверсі. 03 липня 2024 року вона перебувала на роботі приблизно з 08.15 год. Вона вирішила допомогти [PERSON] з кондиціонером в його кабінеті, оскільки напередодні він казав їй, що у нього зламався кондиціонер. У зв`язку з цим вона спустилась в кабінет [PERSON] , останній був на робочому місці. Виявилось, що на кондиціонері був ввімкнений інший режим. Після цього [PERSON] залишився працювати в своєму кабінеті, а вона пішла на своє робоче місце. При цьому, приблизно з 08.15 год. розпочалась повітряна тривога. Через деякий час [PERSON] зателефонував їй на робочий телефон та подякував за допомогу. Після завершення телефонної розмови з [PERSON] почали надходити сповіщення про небезпеку та її безпосередній керівник сказала, що потрібно спускатись в укриття. Спускаючись у сховище, вони чули, як збивають ракети та почали бігти донизу. В укритті, приблизно через 10-15 хвилин вони почули, що відбуваються влучання в їх будівлю. В цей час вона почала цікавитись у колег, де [PERSON] , але ніхто його не бачив та не знав, де він. Потім в укриття почали спускати поранених. Коли вони вийшли зі сховища, вона побачила, що крило, де працював [PERSON] зруйноване. На вулиці вона побачила дружину [PERSON] - [PERSON] , яка плакала і намагалась знайти свого чоловіка. Допитаний в судовому засіданні 07 жовтня 2024 року в якості свідка [PERSON] суду повідомив, що 03 липня 2024 року він був на роботі в ДП «КБ «[INFO]». Зранку він виконував доручення [PERSON] , яке останній дав йому напередодні, йому потрібно було принести флеш-носій з іншого корпусу та віддати його керівнику. Коли він йшов до [PERSON] , його зупинили інші співробітники, які прямували до укриття, яке знаходиться під їх корпусом, у зв`язку з повітряною тривогою. В той момент він подумав про [PERSON] , який ніколи не спускався у сховище, та приблизно о 09.07 год. зателефонував йому, останній повідомив, що знаходиться у себе в кабінеті та працює. Він переконливо просив [PERSON] спуститись в укриття, але той сказав, що лише вийде в коридор. Розмова продовжувалась 37 секунд, після чого, поклавши телефон він був впевнений, що [PERSON] залишиться в кабінеті, оскільки останній завжди так робив. На той момент він знаходився на першому поверсі, до укриття не спускався, а сидів поряд. Приблизно через 5 хвилин відбувся гучний вибух, затремтіли стіни та стало темно, він зрозумів, що відбулося влучання в їх корпус, після чого сховався у нішу в стіні, а далі почав повзти в укриття. Зайшовши укриття він зрозумів, [PERSON] там немає. Він сказав про відсутність [PERSON] своєму колезі - [PERSON] , який одразу побіг до робочого місяця [PERSON] на 5 поверх. Приблизно через 5 хвилин [PERSON] повернувся та повідомив, що кабінету [PERSON] більше немає. Після закінчення повітряної тривоги він з декількома колегами побігли по всім поверхам пожежними сходами. На п`ятому поверсі він побачив зруйновані перегородки кабінетів та почав кликати [PERSON] , але зрозумів, що більше немає ні його кабінету, ні сусідніх. Він намагався дзвонити [PERSON] , разом з іншими людьми вони шукали останнього, але не знайшли. Коли рятувальники вивели всіх на вулицю та він подивився на будівлю, то зрозумів, що влучання було саме над кабінетом [PERSON] . Через деякий час сьомий та восьмий поверхи корпусу почали горіти, а через декілька днів він побачив, що в місці, де був кабінет [PERSON] , все згоріло. Допитаний в судовому засіданні 07 жовтня 2024 року в якості свідка [PERSON] суду повідомив, що [PERSON] був його тестем. Він працює в ДП «КБ «[INFO]», а [PERSON] був його керівником. Кабінет [PERSON] знаходився на п`ятому поверсі, а його - на сьомому. 03 липня 2024 року він був на роботі, приблизно о 08.30-08.40 год. вони з [PERSON] зустрілись у коридорі, трохи поспілкувались про особисті справи та розійшлись по своїм кабінетам. Після цього більше вони не бачились та не спілкувались. Спочатку він був в іншому корпусі будівлі, а потім разом з усіма пішов до укриття. Після закінчення обстрілу він побіг до кабінету [PERSON] , однак кабінету там вже не було. На зв`язок [PERSON] не виходив, в день обстрілу виклик на мобільний телефон [PERSON] ще іноді проходив, а пізніше телефон був вже відключений. Потім почалась пожежа та все згоріло. Додому [PERSON] так і не приїхав, машина останнього стояла на парковці. В надії вони кожного дня ходили до корпусу, перевіряли списки тих, кого дістали з під завалів, але потім рятувальники повідомили, [PERSON] не знайшли. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 серпня 1972 року Будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 2904 (а.с. 10). Заінтересована особа - [PERSON] з 20 листопада 2015 року є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20 листопада 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1890 (а.с. 11). З листа Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/8-4535 від 26 липня 2024 року вбачається, що за фактом ракетного обстрілу збройними силами Російської Федерації на території м. Дніпра (ДП «КБ «[INFO]», [ADDRESS]), який відбувся 03 липня 2024 року, в результаті якого загинув [PERSON] , [INFO] , слідчим відділом Управління СБУ у Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження № 22024040000000779 від 03 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України. В ході проведення пошуково-рятувальних робіт на місці події, у тому числі в восьмиповерховій будівлі (корпус 55), які завершені о 16.00 год. 17 липня 2024 року, були виявлені різні частини тіла людини, однак згідно проведених досліджень, співпадінь генетичних ознак доньки [PERSON] - [PERSON] з виявленими частинами тіла, встановлено не було (а.с. 17). Факт смерті [PERSON] , [INFO] , 03 липня 2024 року у [ADDRESS] , на території ДП «КБ «[INFO]», підтвердили і допитані в судовому засіданні 07 жовтня 2024 року в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які працювали з [PERSON] в одному корпусі, бачили [PERSON] зранку 03 липня 2024 року на робочому місці, спілкувались з ним незадовго до влучання балістичного озброєння в будівлю ДП «КБ «[INFO]» та підтвердили факт руйнування кабінету, в якому працював [PERSON] . Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. 31 липня 2023 року [PERSON] звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, в якій просила зареєструвати факт смерті її батька - [PERSON] , [INFO] , на підставі листа СБУ від 26 липня 2024 року № 55/8-4535, який містить інформацію про хід проведених пошуково-рятувальних робіт на місці події та відсутність спів падіння генетичних ознак дочки [PERSON] - [PERSON] з виявленими частинами (а.с. 14). Однак, за вих. № 1583/31.29-25 від 31 липня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надано [PERSON] відповідь, в якій зазначено, що перелік підстав для державної реєстрації смерті визначений у пункті 1 глави 5 розділі ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, зареєстрованих наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, а тому провести державну реєстрацію смерті на підставі наданої довідки слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 26 липня 2024 року № 55/8-4535 про реєстрацію кримінального провадження не передбачено законодавством (а.с. 15-16). Отже, на теперішній час заявник не має можливості надати до органу державної реєстрації актів цивільного стану документи встановленої форми для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] . Враховуючи наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Дніпро.

Outcome: approved