Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 385453-КС-002 про надання кредиту від 07.01.2022, у розмірі 49231,06 грн, яка складається з: 22877,47 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 24925,32 грн - сума прострочених платежів по процентах; 1428,27 грн сума прострочених платежів за комісією. Стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.01.2022 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] було укладено договір № 385453-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, який визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Відповідач на виконання умов договору, здійснив часткову оплату за кредитним договором на загальну суму 13298,34грн, проте умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, заборгованість за кредитним договором становить 49231,06 грн, з яких: 22877,47грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 24925,32грн сума прострочених платежів по процентах; 1428,27 грн суми прострочених платежів за комісією. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 24.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 25.07.2024 на запит суду надійшли матеріали від АТ "Ощадбанк". Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, остання не скористалася своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628, 629 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК Українипередбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У ст. ст. 525, 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 07.01.2022 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] укладено договір № 385453-КС-002 про надання кредиту (далі по тексту договір). Сторони уклали договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту: 24 тижні. Процентна ставка : в день 0,86470000 фіксована. Комісія за надання кредиту 3750,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 25000,00 грн. Термін дії договору: до 24.06.2022. Орієнтовна загальна вартість кредиту: 54960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3584,96 процентів. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором № 385453-КС-002 від 07.01.2022 виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі відповідно 25000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується копією квитанції ТАС PAY від 07.01.2022 за № 481053678. Отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 25000,00 грн також підтверджується випискою АТ "Ощадбанк", яка надійшла 25.07.2024 на виконання вимог ухвали суду від 24.06.2024. З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами в повному обсязі не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, що призвело до порушення майнових прав позивача. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 385453-КС-002 від 07.01.2022, враховуючи загальну кількість календарних днів користування кредитом, заборгованість відповідача станом на 09.06.2024 становить 49231,06 грн, що складається з наступного: 22877,47 суми прострочених платежів по тілу кредиту; 24925,32 грн суми прострочених платежів по відсотках; 1428,27 грн суми комісії. Беручи до увагу строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, суд дійшов висновку, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 22877,47 суми прострочених платежів по тілу кредиту; 24925,32 грн суми прострочених платежів по відсотках, що разом складає 47802,79 грн. Разом з тим, суд не вбачає і правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в розмірі 1428,27 грн, оскільки така вимога не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та досліджених доказах по справі. Стягнення із відповідача комісії за надання кредиту, а саме за дії, які банк здійснює на власну користь (електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо), або за дії, які позичальник здійснює на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин, протирічить ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Зазначене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 363/1834/17 та не суперечить постанові Великої Палати Верховного Суду від 3.07.2022 по справі № 496/3134/19. Зокрема, у справі № 496/3134/19 суд касаційної інстанції констатував, що «умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» 10.06.2017, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховним Судом в постанові від 07.06.2023 у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22) зроблений висновок, що оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1428,27 грн суд відмовляє з наведених підстав. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого у розмірі 2352,15 грн при поданні позовної заяви.

Outcome: partial