Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування свої вимог зазначає, що 22.12.2023 року одружився із [PERSON] у відділ ДРАЦС у м.Львів ЗМУМЮ. До реєстрації шлюбу вони спільно проживали та мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Донька Уляна народилася у Республіці Польща та оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі на той момент, тому\~ відомості в її свідоцтві було внесено згідно\~ місцевого законодавства: прізвище батька зазначено як дівоче прізвище матері « [PERSON] » а ім`я батька було вибрано керівником відділу « [PERSON] ». [INFO] померла його дружина [PERSON] . На даний час позивач бажає внести відомості в актовий запис про народження доньки [PERSON] , однак позбавлений іншим чином це зробити, за таких обставин він змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 03.07.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче засідання. Позивач та його\~ представник адвокат Чернявський Р.І. в судове засідання не прибули, суду надано заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, суду надійшла заява начальника Червоноградського відділу ДРАЦС у Червоноградському районі Львівської області ЗМУМЮ про те, що відділ не може бути залучений до участі відповідачем у справі оскільки у них відсутній актовий запис про народження. Третя особа: Орган опіки та піклування Сокальської міської ради в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 22.12.2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС у м.Львові ЗМУМЮ, після чого прізвище дружини « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №3396. Ще до реєстрації шлюбних відносин у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверрджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Як встановлено із матеріалів справи [PERSON] народилася [INFO] у Республіці Польща, воєводство Любельське про шо відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Лєшнє видано свідоцтво про народження, копія якого із перекладом на українську мову долучена до матеріалів справи (ас.10-12). [INFO] померла [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. За змістом частини першої статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно із частиною третьою статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (частина друга статті 128 СК України). Згідно із частиною четвертою статті 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частина перша статті 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Доказами батьківства конкретного чоловіка можуть бути різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач. Крім цього, на сьогодні існує багато видів різноманітних експертиз, які дозволяють встановити батьківство з великою мірою точності. Такими є, наприклад, генетична дактилоскопія (по ДНК, де міститься генетичний код, індивідуальний для кожної особи, при цьому ДНК дитини завжди поєднує ознаки ДНК матері та батька), експертиза по амніотичній рідині (води при вагітності). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: "доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved