Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

29.08.2024 року Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (АТ "ПУМБ") звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 10.02.2022 року на підставі кредитного договору № 1002090551401 (надалі кредитний договір) [PERSON] видано кредит в сумі 38000 грн., АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий час. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 року складає 50308,21 грн, з яких: 37971,02 грн заборгованість за кредитом; 6,17 грн заборгованість за процентами; 12331,02 грн - заборгованість за комісією. В зв`язку із чим позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 30.08.2024 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. АТ "Пумб" не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, тому відповідно до ст.280-289 ЦПК України, суд ухвалює рішення в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх на відповідність вимогам ст.89 ЦПК України, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 лютого 2022 року відповідач [PERSON] підписав Заяву № 1002090551401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої, відповідач отримав споживчий кредит в сумі 38 000 грн на загальні споживчі цілі строком на 24 місяці з 10.02.2022 по 10.02.2024, погодивши розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 843,60 грн щомісяця. Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі визначений шляхом банківського переказу на рахунок [NUMBER] в АТ "ПУМБ". Чиста сума платежу за розрахунковий період (24 місяці) для відповідача визначена у розмірі 58250,24 грн. У Заяві передбачена комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 843,60 щомісяця, усього за 24 місяці - 20246,40 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом № 1002090551401 - 55,7218 %. Вказане також стверджується Паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 10 лютого 2022 року. Як вбачається з платіжної інструкції № TR.55865131.48218.8810 від 10 лютого 2022 року та з виписки по особовому рахунку за період з 10.02.2022 по 01.07.2024 АТ "ПУМБ" перерахувало на рахунок отримувача [PERSON] 38000 грн кредитних коштів за договором № 1002090551401 від 10.02.2022 року. [PERSON] кредитного зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, визначена в позові в сумі 50308,21 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ "ПУМБ" за Кредитним договором № 1002090551401 від 10.02.2022 року вбачається, що станом на 01.07.2024 року заборгованість за кредитним договором складає - 50308,21 грн, з яких: 37971,02 грн заборгованість за кредитом; 6,17 грн заборгованість за процентами; 12331,02 грн - заборгованість за комісією. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України (параграф 1) право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З копій письмової вимоги (повідомлення) від 02.07.2024 року № КНО-44.2.2/382 та списку згуртованих відправлень 20240701 ПУМБ_1262 вбачається, що АТ "ПУМБ" направляло [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 1002090551401, яка утворилась станом на 01.07.2024 року, в сумі 50308,21 грн., проте вказана вимога залишилася без виконання, заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Отже, враховуючи, що сторони узгодили істотні умови договору і відповідач [PERSON] погодився на отримання у кредит коштів саме на таких умовах, однак порушив їх і щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів у визначеному договором розмірі не погашав, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог в частині стягнення на користь позивача 37971,02 грн заборгованості за кредитом та 6,17 грн заборгованосі за процентами. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит, кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. З урахуванням викладеного, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Враховуючи наведене, умови Кредитного договору № 1002090551401 від 10.02.2022 року щодо обов`язку відповідача сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. А тому позовні вимоги в частині стягення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 12331,02 грн задоволенню не підлягають. Позовна заява Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" подана через систему "Електронний суд", тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, що становить 1828,43 грн.

Outcome: partial