Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі Позивач) в особі представника Романенка Михайла Едуардовича (далі Представник позивача) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі\~Відповідач,\~Позичальник) про стягнення заборгованості за Кредитними договором № 658692 від 15.07.2021 року в розмірі 47\~855,68 грн.; витрати на сплату судового збору в сумі 2\~422, 40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.07.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 658692, який відповідач власноруч підписала та підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту. На підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 20 000 гривень. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 28.08.2023 року згідно умов Договору факторингу № 2808-23 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором № 658692 від 15.07.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло право вимоги до [PERSON] . Однак [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 47\~855,68 грн., яка складається з: 19\~121,34 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 28\~734,34 грн. - заборгованості по відсоткам, яку позивач просив стягнути на його користь, а також стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 гривень. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та змушує Позивача звертатися до суду з даним позовом. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 26 липня 2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін /а.с. 68-69/. Розгляд справи було відкладено на 07 жовтня 2024 року в зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився про місце, день та час слухання справи повідомлений вчасно. Звернувся до суду із клопотанням, в якому просить справу розглядати без представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена вчасно. Відзиву, заяв та клопотань від [PERSON] до суду не надходило. Також, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, [PERSON] відзив, заяв та клопотань не надіслала. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді\~справи у\~порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Вимогами ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~Кодексу. Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. За правилами\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України\~визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 15 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір № 658692 про надання споживчого кредиту /а.с. 29-31/. Зазначений договір був укладений в письмовій формі та\~власноруч підписаний сторонами, в тому числі й відповідачем [PERSON] . Сторонами у п. 1.3. Договору було погоджено суму кредиту (загальний розмір), яка складає 25 000, 00 грн.; у. п. 1.4. було погоджено строк кредиту - 1 096 днів та кінцевий термін його повернення - 15.07.2024 (включно). Детальні терміни повернення кредиту були визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього Договору (далі - Графік платежів). Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України\~передбачено, що договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Згідно п. 2.1. Договору № 658692 про надання споживчого кредиту, укладеному між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] , кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 20 000, 00 гривень на поточний рахунок Споживача [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб; у розмірі 5 000, 00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору. Відповідно до 2.2. Договору сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. Пунктом 2.4. Договору передбачено, що кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п. 2.1. Договору. Виходячи зі змісту ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в\~Україні», документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжне доручення, платіжна вимога - доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога, меморіальний ордер. Встановлено, що кредитні кошти були перераховані [PERSON] на поточний рахунок Споживача. Таким чином, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів за Договором виконав у повному обсязі. Згідно з умовами зазначеного Договору (п. 4.4) споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач [PERSON] не виконала свого зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 658692 про надання споживчого кредиту, станом на 15.07.2024 року остання має заборгованість у розмірі 47 855,68 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту\~19 121,34 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом\~28 734, 34 грн. /а.с. 34,35/. Також встановлено, що 28.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 2808-23, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача /а.с. 17-23/. Відповідно до ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу кредитора за Договором № 658692 про надання споживчого кредиту, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем 15.07.2021 року. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, враховуючи, що у встановлений договором строк та всупереч його умовам відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту, процентів за його користування не виконала, а позивач набув права вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості за кредитом, тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача вище вказаної суми є обґрунтованою та підтвердженою доказами, наявними в матеріалах справи, через що у суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» грошових коштів за кредитним договором у сумі 47 855,68 грн. (сорок сім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять гривень шістдесят вісім копійок). За приписами ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС\~Електронний Суд. Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141\~ЦПК України). Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування стороною позивача було надано: Договір про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», в особі\~директора Романенка Михайла Едуардовича, в п. 4.9 якого передбачається, що у разі прийняття судом позитивного рішення у справі клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6000 гривень;\~виписку з ЄДР (Код ЄДРПОУ: 45408625)\~Адвокатське бюро «Анастасії Міньковської»; додаткову угоду 0029236009421 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 ТОВ «Діджи Фінанс», з якої вбачається, що адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво на захист інтересів клієнта щодо стягнення кредитної заборгованості саме у справі за позовом до [PERSON] ;\~детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом робіт та акт підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 27.06.2024 /а.с. 11-16, 24-26/. З огляду на вищевикладене, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення. Відтак, суд приходить до висновку, що сума витрачена на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 6 000 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс».

Outcome: approved