Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Представник позивача\~звернулася до\~Южного міського\~суду Одеської\~області з\~уточненим позовом\~про виділення\~частки майна\~в натурі,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що [INFO] \~помер син\~позивача -\~ [PERSON] .\~02.07.2021\~було заведено\~спадкову справу\~у Южненської\~міській державній\~нотаріальній конторі\~номер спадкової\~справи у\~спадковому реєстрі\~67911488.\~Спадкоємці,\~які заявили\~своє право\~на спадок\~були: жінка\~-\~ [PERSON] ; три\~доньки -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ; мати - [PERSON] ; батько - [PERSON] . До спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] належить відповідне спадкове майно: - квартира [ADDRESS] в якій проживають діти та вдова сина; - дві земельні ділянки; - земельна ділянка земель сільськогосподарського призначення, площею 0,082 га, кадастровий номер 5122785800:01:004:0069; - земельні ділянка земель сільськогосподарського призначення, площею 0,082 га, кадастровий номер 5122785800:01:004:0068; - два машино місця, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - машино місце № [NUMBER] ; - машино місце № [NUMBER] . [INFO] \~померла [PERSON] \~-\~жінка позивача\~по справі.\~04.02.2022\~було заведено\~спадкову справу\~у приватного\~нотаріуса Буньковської\~С.С.\~Спадкоємці,\~які заявили\~своє право\~на спадок\~були: чоловік (позивач по справі) - [PERSON] ; донька - [PERSON] ; внучки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . До спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] належить відповідне спадкове майно: - квартира [ADDRESS] ; - квартира [ADDRESS] ; - автомобіль NISSAN QASHQAI, загальний легковий універсал - В, [NUMBER] , 2011 р. На сьогоднішній день спадкоємці не оформили своє право на спадкове майно у відповідних частках, які мали б їм відведені відповідно до законодавства України після того як відкрилась спадщина після смерті: [PERSON] та [PERSON] , так як позивач по справі запропонував усім спадкоємцям виділити відповідні частки у спадковому майні в натурі та зареєструвати право власності відповідно після визначення кожним спадкоємцем, що буде визначено рішенням суду. Наразі усі спадкоємці порозумілись та майже досягли згоди щодо виділу кожному частки у спадковому майні в натурі. Позивач просить виділити відповідні частки у спадковому майні, яке відкрилось після смерті [PERSON] та [PERSON] в натурі та зареєструвати право власності відповідно за кожним спадкоємцем. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 12.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 16.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.08.2024 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті, визнано обов`язковою явку в судове засідання [PERSON] . Сторона позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. При цьому представник позивача також зазначила, що в нотаріальному порядку дане питання неможливо вирішити, оскільки допоки спадкоємці дійшли порозуміння, сплив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, однак вважала за необхідне спадкове майно розподілити по іншому. Також в судовому засіданні 11.09.2024 зазначила, що в нотаріальному порядку дане питання не врегулювали, оскільки це дорого коштує. Крім того, 01.10.2024 до суду надійшло письмове звернення [PERSON] , яке судом не береться до уваги відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі. 11.09.2024\~до суду від\~Служби у\~справах дітей\~Южненської міської\~ради Одеського\~району Одеської\~областінадійшло клопотання про розгляд справи за відсутності третьої сторони. Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, заяви про розгляд справи за відсутності учасників, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явились до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т.1, а.с.48). Спадкоємцями на майно померлого є: [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (мати), [PERSON] (батько). Після смерті спадкодавця заведено спадкову справу № 48/2021 (т.2, а.с.97). [INFO] померла [PERSON] - дружина позивача. Спадкоємцями на майно померлої є: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька), [PERSON] (онука), [PERSON] (онука), [PERSON] (онука). Після смерті спадкодавця заведено спадкову справу № 5/2022 (т.2, а.с.98). Статтею 1216 ЦК України визначено спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входить до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом (стаття 1219 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України установлено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~положень частин\~1,\~2\~статті 1296\~ЦК України\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. За приписами частин 1, 2 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до глави 10 п.4.19 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до\~п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~за письмовою\~заявою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~установленому цивільним\~ законодавством.\~За наявності\~умов для\~одержання в\~нотаріальній конторі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину вимоги\~про визнання\~права на\~спадщину судовому\~розглядові не\~підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19) зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Крім того, у відповідності до п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України в редакції 2003 року, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку можливе у випадку, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, при цьому у разі, якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 751/8397/16-ц, від 11 березня 2021 року у справі № 289/927/19. Позивачем обрано неналежний спосіб захисту цивільних прав та інтересів (фактично розподіл спадкового майна), який не узгоджується з положеннями статті 392 ЦК України. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 10.02.2021 №754/5841/17). Крім того, як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на викладене та враховуючи всі фактичні обставини справи, норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed