Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. Адвокат Савка Т.В. в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.11.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після розірвання шлюбу між сторонами їх дочка [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю (позивачкою [PERSON] ). Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.11.2021р. у цивільній справі №450/1563/21 визначено місце проживання дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , разом з позивачкою [PERSON] . Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2020р. у цивільній справі ЄУН 448/1001/20 ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.08.2020р. і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з часу ухвалення судом зазначеного судового рішення відповідач [PERSON] нерегулярно сплачує аліменти, у зв`язку з чим позивачці важко належним чином самостійно забезпечувати дочку всіма матеріальними благами, необхідними для забезпечення її нормального розвитку. Внаслідок початку повномасштабної війни позивачка втратила роботу в Україні та змушена перебиватися сезонними заробітками, працюючи за межами України. З віком дитини збільшуються витрати на її освіту, медичне забезпечення, харчування, дозвілля. Стверджує, що в липні 2023 року позивачка [PERSON] дізналася про те, що відповідач [PERSON] був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходить військову службу в одній із військових частин, що свідчить про те, що він отримує стабільне та високе грошове забезпечення, передбачене для військовослужбовців в період воєнного стану, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дитині в більшому розмірі. З огляду на наведене, сторона позивача просить суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , що встановлений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2020р. у цивільній справі ЄУН 448/1001/20, - на 1/4 (одну четверту) від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Короткий зміст інших заяв по суті справи. Адвокатом Лебєдєвою Т.О. в інтересах відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому стороною відповідача викладено наступні доводи: відповідач [PERSON] даного позову не визнає та вважає його необґрунтованим; відповідач щомісяця сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] , що визначені судовим рішенням; такий не має заборгованості по сплаті аліментів; відповідач періодично сплачує аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, ніж визначено у рішенні суду; відповідач [PERSON] обіймає посаду вантажника в ТзОВ «Логістик Груп ЛТД» з 15.04.2016 року по даний час; згідно довідки про доходи відповідача, виданої ТзОВ «Логістик Груп ЛТД», його дохід за період з 01.09.2022р. по 30.09.2023р.склав 83400 грн.; доводи сторони позивача є необґрунтованими і не доведеними належними доказами; стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у вказаному ними розмірі, а також на підтвердження того, що змінились підстави, які були враховані Мостиським районним судом Львівської області при ухваленні судового рішення по цивільній справі №448/1001/20 від 13.11.2020р.; відповідач [PERSON] не відмовляється сплачувати аліменти на користь дочки, однак вважає, що аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно відповідатимуть фактичним обставинам справи та інтересам дитини, яка потребує матеріального утримання у більшому розмірі. Стороною позивача подано відповідь на відзив, де сторона позивача покликається на наступне: доводи сторони відповідача про те, що позивачкою не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі, а також того, що змінились підстави, які були враховані Мостиським районним судом Львівської області при ухваленні судового рішення по цивільній справі №448/1001/20 від 13.11.2020р. не заслуговують на увагу з огляду на те, що ст.192 СК України, яка регулює порядок та умови зміни розміру аліментів не підлягає застосуванню при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів, яке є безумовним правом одержувача аліментів; доводи відзиву [PERSON] навпаки підтверджують наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, оскільки у відзиві зазначено та підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що відповідач станом на даний час має офіційне місце праці та отримує стабільну заробітну плату, що свідчить про зміну обставин, якими [PERSON] керувалася при поданні позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки тоді відповідач мав мінливий та нестабільний дохід; крім того, позивачка дізналася, що відповідач [PERSON] був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходить військову службу в одній із військових частин, що свідчить про те, що він отримує стабільне та високе грошове забезпечення, передбачене для військовослужбовців в період воєнного стану, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дитині в більшому розмірі; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та батьки у разі наявності відповідного матеріального стану та стану здоров`я зобов`язані забезпечувати свою дитину, виходячи не тільки з гарантованого чи рекомендованого розміру аліментів, передбаченим чинним законодавством, а й у більшому розмірі; із норми закону, передбаченої ч.3 ст.181 СК України, вбачається, що законодавець не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів; звернувшись з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів позивачка фактично просить стягувати передбачений законом мінімум на дитину, що визначений ст.ст.182,183 СК України. Стороною відповідача подано заперечення, у яких така просить врахувати наступне: до відзиву на позов відповідачем дійсно було долучено довідку, видану директором ТзОВ «Логістик Груп ЛТД» від 03.10.2023р. про те, що відповідач [PERSON] працює в ТзОВ «Логістик Груп ЛТД» з 15.04.2016р., де займає посаду вантажника 1 категорії; згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2020р. у цивільній справі №448/1001/20 із відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.08.2020р. і до досягнення дитиною повноліття; відповідач [PERSON] не відмовляється сплачувати аліменти на користь дочки [PERSON] , однак, фактично просить суд не змінювати раніше встановлений порядок стягнення аліментів на дитину, призначений у твердій грошовій сумі, а винести рішення, яким змінити розмір таких аліментів в частині суми, а саме із 1800 грн. на 3000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини повідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і досягнення дитиною повноліття; відповідно до вимог статті 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення; як вбачається із довідки ТзОВ «Логістик Груп ЛТД» від 03.10.2023р., відповідач [PERSON] працює в ТзОВ «Логістик Груп ЛТД» з 15.04.2016р., а рішення Мостиського районного суду Львівської області у цивільній справі №448/1001/20 було прийнято 13.11.2020р.; за наведеного, твердження представника позивача [PERSON] про те, що позивачка [PERSON] при подачі позову у 2020 році про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі із відповідача керувалася тим фактом, що у відповідача на момент подання позову не було стабільного офіційного доходу - не відповідає дійсності; наведене фактично підтверджує той факт, що у відповідача [PERSON] не змінилось матеріальне становище, а отже, підстав для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення немає; за приписами норм сімейного законодавства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, а отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими; у зв`язку із тим, що відповідач [PERSON] не відмовляється від утримання своєї неповнолітньої дитини, більше того, регулярно сплачує аліменти, і у нього відсутня заборгованість по сплаті таких, також по мірі можливостей, періодично ним сплачуються аліменти в більшому розмірі, аніж визначено у рішенні суду - відповідач [PERSON] просить суд не змінювати раніше встановлений порядок стягнення аліментів на дитину, призначений у твердій грошовій сумі, а винести рішення, яким змінити розмір таких аліментів в частині суми, а саме із 1800 грн. на 3000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. ІІІ. Позиція учасників справи. Представник позивачки [PERSON] адвокат Савка Т.В. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини сторін - [PERSON] , [INFO] з підстав та мотивів, що наведені стороною позивача у поданих ними письмових заявах по суті справи. Крім того, представник позивачки покликався на те, що ними отримано докази, які містяться в матеріалах справи, на підтвердження тих обставин, що відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі, до виконання якої приступив після ухвалення первинного судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] . На даний час, у зв`язку з проходженням військової служби у Збройних силах України, відповідач має стабільний дохід. З огляду на зазначені обставини, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, просить суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача шляхом присудження таких в 1/4 (одній четвертій) частці від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача [PERSON] адвокат Лебєдєва Т.О. в судовому засіданні просила врахувати їх доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та поданому ними запереченні. Зазначила, що розцінює доводи сторони позивача недоведеними та недоцільними. Просила врахувати, що відповідач [PERSON] , окрім аліментів, які сплачує щомісячно, додатково надає матеріальну допомогу дочці [PERSON] , яку надає не особисто, а через свою сестру. Зазначила, що відповідач [PERSON] просить суд не змінювати раніше встановлений порядок стягнення аліментів на дитину, призначений у твердій грошовій сумі, а винести рішення, яким змінити розмір таких аліментів в частині суми, а саме із 1800 грн. на 3000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини повідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і досягнення дитиною повноліття. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 17.11.2014р. (справа ЄУН 448/1523/14-ц). Від шлюбу в сторін народилася дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2020 року (справа ЄУН 448/1001/20) ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі\~1800\~грн.\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку,\~починаючи з\~28.08.2020р.\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.11.2021р. (справа ЄУН 450/1563/21) визначено місце проживання дитини сторін - дочки [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю [PERSON] , позивачкою по справі, за адресою: [ADDRESS] . Дитина сторін дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~по даний\~часпроживає з матір`ю, позивачкою [PERSON] , яка несе витрати на їх утримання. Відповідач [PERSON] з 14.04.2016р. працевлаштований в ТОВ «Логістик Груп ЛТД», призваний на службу під час загальної мобілізації у березні 2022р. До серпня 2023 року включно за ним зберігалось його робоче місце в ТОВ «Логістик Груп ЛТД», нарахування та виплата йому середнього заробітку. З вересня 2023р. припинено нарахування та виплату йому середнього заробітку на підприємстві, збереження його робочого місця за ним продовжується. Заробітна плата відповідача в ТОВ «Логістик Груп ЛТД» в період з лютого по червень 2023 року становила 7000 грн., а у червні-серпні 2023р. 7100 грн. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 17.03.2022р. №60, солдат [PERSON] зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] . На даний час такий проходить дійсну військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] . У матеріалах справи міститься довідка про доходи військовослужбовця [PERSON] , відповідача по справі, за період з 17.03.2022р. по 31.05.2024р., з якої відомо, що сума нарахованого грошового забезпечення відповідача у вересні 2023р. становила 95899,73 грн., у жовтні 2023р. 35899,73 грн., у листопаді 2023р. 66383,60 грн., у грудні 2023р. 76699,46 грн., у січні 2024 рр. 7100 грн., у лютому 2024р. 59609, 41 грн., у березні 2024р. 98641,66 грн., у квітні 2024р. 87106,65 грн., у травні 2024р. 89472,93 грн. V. Застосовані судом норми права. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частинами першою та другою\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»\~у 2024 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років у розмірі 3196 грн. Частиною першою\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни\~матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України). Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч.3\~ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч.1\~ст.192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей\~182-184,\~192 СК України. У постанові Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №152/100/18 викладено аналогічну позицію про те, що при вирішенні спорів про зміну способу стягнення аліментів підлягає застосуванню і ст.192 СК України; при вирішенні зазначених спорів судам необхідно перевіряти наявність підстав для зміни розміру аліментів, передбачених ст.192 СК України. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду. Між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Із матеріалів справи вбачається, що одержувач аліментів [PERSON] звернулася до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, який стягується за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13 листопада 2020 року, у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини та визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від доходу\~відповідача [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Отже, одержувач аліментів скористалася своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів, а саме у частці увід доходу. При цьому, внаслідок зміни способу стягнення аліментів буде збільшений і розмір стягуваних аліментів. Частина 1\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або покращенням здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та гармонійного розвитку дитини. Звертаючись до суду із даним позовом, сторона позивача в позовній заяві як на підставу позовних вимог відповідно до ст.ст.182, 183, 192 СК України, покликалась на покращення майнового становища платника аліментів, зарахування його на військову службу та відповідно на виплату йому як військовослужбовцю відповідного високого грошового забезпечення, отримання ним регулярного заробітку (доходу), а також на погіршення майнового становища одержувача аліментів, збільшення витрат на утримання дитину. В ході розгляду даної справи віднайшли своє підтвердження ті обставини, що з моменту винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини від 13.11.2020р. покращилося майнове становище платника аліментів [PERSON] та у такого появився більший дохід; погіршилося матеріальне становище одержувача аліментів [PERSON] , так як зросли її витрати на утримання дитини. Крім того, у зв`язку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на харчові та промислові продукти, ліки тощо, а дитина підростає та потребує у зв`язку з цим значно більших витрат на своє утримання. Крім того, підвищився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд враховує те, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, на час ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів такий мав постійне місце праці в ТОВ «Логістик Груп ЛТД», натомість його місце праці та майнове становище змінилося та на даний такий проходить військову службу та отримує належне грошове забезпечення. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги те, що з моменту присудження аліментів із 2020 року дитина підросла і витрати на її утримання значно зросли, матеріальне становище відповідача покращилося, виходячи із інтересів дитини, необхідності захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб,

Outcome: approved