Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,третя особа: Служба у справах дітей Затишанської селищої ради Роздільнянського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є бабою малолітнього [PERSON] , [INFO] .. Батьками її онука є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] під час ворожого ракетного обстрілу м.Одеса, та [PERSON] , [INFO] .. В зареєстрованому шлюбі вони не перебували. З моменту загибелі [PERSON] , дитина перебуває на повному утримані позивача. Наказом Служби у справах дітей Затишанської селищої ради Роздільнянського району Одеської області № 17/2024 від 13.05.2024 р. тимчасово влаштовано малолітнього онука до позивача, на підставі заяви. Відповідач не приділяє належної уваги дитині, не утримує його, не цікавиться розвитком та здоров`ям. Майже з самого народження дитини відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки. Також позивач, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання [PERSON] .. Позивачка в судовому засідання, позовну вимогу про позбавлення батьківських прав підтримала в повному обсязі, а щодо вимоги про стягнення аліментів відмовилася та просила встановити опіку над малолітнім онуком. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] .. Представник служби у справах дітей Затишанської селищої ради Роздільнянського району Одеської областів судовому засіданні не заперечувала про позбавлення [PERSON] батьківських прав та встановлення опіки над малолітнім онуком. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про її здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 10.04.1997 р. Затишанською селищою радою Фрунзівського району Одеської області. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являються батьками малолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. [PERSON] померла [INFO] під час ворожого ракетного обстрілу підрозділами збройних сил російської федерації території м.Одеса, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1370 від 30.04.2024 р., довідкою про причину смерті та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.04.2024 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Позивачка [PERSON] є бабою малолітнього [PERSON] , [INFO] . З моменту загибелі [PERSON] , малолітній [PERSON] проживає з позивачкою. Наказом Служби у справах дітей Затишанської селищої ради Роздільнянського району Одеської області № 17/2024 від 13.05.2024 р. [PERSON] тимчасово влаштовано до позивача на підставі її заяви. Згідно висновку Затишанської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, покинув свою дитину і за весь час ні разу не з`явився в житті сина, матеріально та морально його не підтримує, не цікавиться його життям, здоров`ям та навчанням. Не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє жодного інтересу до її світогляду. Дитина постійно проживає з дідом та бабою [PERSON] .. Умови проживання добрі, дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля. Дитина відвідує Затишанський заклад загальної середньої освіти, де зарекомендувала себе як старанний учень. В матеріалах справи наявна заява відповідача [PERSON] , в якій він просить позбавити його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. У відповідності до положень ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву в якій просить позбавити його батьківських прав, що свідчить про те, що [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд вважає за можливе позбавити його батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] .. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Щодо позовної вимоги про встановлення опіки позивача над малолітнім онуком, суд вважає, що вимогу слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з вимогами ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 р. № 34/166/131/88. На підставі викладеного та

Outcome: partial