Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

08.05.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 13.04.2020 № 6374656411 у сумі 12\~877,45 грн, від 30.03.2021 № 24667-03/2021 у сумі 11\~826,44 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачкою умов договору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.07.2024. 16.07.2024 розгляд справи відкладений на 30.09.2024 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 30.09.2024 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка відзиву не подала. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.04.2020 відповідачка уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 6374656411, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці кредит у сумі 13 800,00 грн, із загальною процентною ставкою 3%, строком на 24 місяці (а.с. 9). Відповідно до пункту 2.2. кредитного договору від 13.04.2020 № 6374656411 сторони домовились, що цей Договір, паспорт кредиту № 4656411 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 17.01.2020 складають єдиний кредитний договір (а.с. 9, 10-11). Згідно із пунктом 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4656411, який є невід`ємною частиною цього Договору. У пункті 6 Паспорта кредиту № 4656411 сторони домовилися, що відповідачка сплатить після закінчення 24-місячного строку його дії, тобто 13.04.2022, суму кредиту (13 800,00 грн), нараховані річні проценти в сумі 1,54 грн та нараховані щомісячні проценти в сумі 9\~936,00 грн, а всього 23\~737,54 грн (а.с. 10-11). На підставі Договору про відступлення права вимоги від 07.10.2016 № ТАСЦФР-10-2016 до АТ «Таскомбанк» перейшли права кредитора за кредитним договором від 13.04.2020 № 6374656411 (а.с. 23-24); на підставі Договору факторингу від 08.11.2023 № НІ/11/11-Ф до позивача перейшли права кредитора за кредитним договором від 13.04.2020 № 6374656411 (а.с. 25-28). У зв`язку із невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором від 13.04.2020 № 6374656411, станом на 31.03.2024 утворилася заборгованість в сумі 12\~877,45 грн, що підтверджується розрахунком суми боргу, наданим позивачем (а.с. 22). 30.03.2021 відповідачка уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» договір про надання фінансового кредиту № 24667-03/2021, відповідно до якого вказане товариство надало відповідачці фінансовий кредит у сумі 4 000,00 грн, з фіксованою процентною ставкою 2,20% на добу, строком на 30 днів, тобто до 28.04.2021 (а.с. 33-34). Договір підписаний електронним підписом позичальника «W98173». На підставі Договору факторингу від 30.11.2021 № 30112021-1 до позивача перейшли права кредитора за договором про надання фінансового кредиту від 30.03.2021 № 24667-03/2021 (а.с. 35-38). У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту від 30.03.2021 № 24667-03/2021, відповідачка станом на 31.03.2024 має заборгованість в сумі 11\~826,44, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 39). У частинах першій, третій статті 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.04.2020 № 6374656411 суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень»), тому, умови таких договорів повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного кредитного договору діяли саме ці умови, а не інші, тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України (частина перша статті 1050 Кодексу). Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення кредитного договору. Згідно зі\~статтею 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК України\~встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. За змістом частини першої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У зв`язку із невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором від 13.04.2020 № 6374656411 утворилася заборгованість по тілу кредиту та процентах в сумі 5\~011,45 грн, що підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідачки. Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення заборгованості по комісії у сумі 7\~866,00 грн, оскільки матеріали справи (в т.ч. заява-анкета та паспорт кредиту) не містять жодних доказів на підтвердження узгодження сторонами умов для її нарахування. Щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 30.03.2021 № 24667-03/2021 суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 ЦК України, згідно з якою: - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; - якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; - якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Інвеструм Груп» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://zecredit.com.\~Ці правила\~є публічною\~пропозицією (офертою)\~у розумінні\~статей 641,\~644\~ЦК України\~на укладення\~договору кредиту\~та визначають\~порядок і\~умови кредитування,\~права і\~обов`язки сторін,\~іншу інформацію.\~необхідну для укладення договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 Кодексу). Ураховуючи встановлені обставини справи та зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій наданий кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення правочину на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За вказаних обставин, є встановленим факт укладення [PERSON] вищевказаного кредитного договору із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Частиною другою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 4.3 Договору про надання фінансового кредиту № 24667-03/2021 від 30.03.2021 передбачено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в пункті 1.2 цього Договору та/або в Додатку (ах) до цього Договору, проценти, передбачені в пункті 2.3 цього Договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Відповідачка з власної волі уклала кредитний договір на визначених умовах кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за понадстрокове користування кредитними коштами. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідачка користувалася наданими банком коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитним договором\~від 30.03.2021\~№ 24667-03/2021 щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, суд вважає, що позовні вимоги\~\~підлягають задоволенню. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (68%) у сумі 2\~059,04 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial