Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

13 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , який укладений 20 березня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] на Миколаївській філії «Українська біржа нерухомості» за №846/1, зареєстрований в Комунальному підприємстві «ММБТІ» 26 березня 1999 році за № 714. Крім цього, визнати право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . 25 вересня 2024 року за заявою представника позивача позовна заява в частині позовних вимог щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом залишена без розгляду, про що судом постановлено відповідно відповідну ухвалу. В обґрунтування вимог позивач вказав, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді: житлового будинку з земельною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Так, 20 березня 1999 року між його дружино та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір оформлений на Миколаївській філії «Українська біржа нерухомості», зареєстрований 20\~березня 1999\~року за\~№ 846/1,без подальшого його нотаріального посвідчення. Зазначений договір в КП «ММБТІ» був зареєстрований 26 березня 1999 року за реєстраційним № 714. Всі умови договору сторонами виконані. Відповідно до діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу житлового будинку, підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий Миколаївською філією «Українська біржа нерухомості» не являється належно оформленим документом, який свідчить про право власності на придбаний житловий будинок, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору. Звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Реукової Н.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини йому 17 січня 2024 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, водночас у видачі свідоцтва на житловий будинок йому було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу не являється належно оформленим документом, який свідчить про право власності на придбане нерухоме майно, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору. Оскільки сторонами договору були дотримані та виконані всі його умови, позивач просить визнати договір купівлі-продажу дійсним, так як це є єдиним способом захисту його прав як спадкоємця. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Крім цього, виклик відповідача здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. Відзив відповідачем не подано. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження про що постановлена відповідна ухвала 29 травня 2024 року. 19 червня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 20 березня 1999 року [PERSON] придбала у [PERSON] цілий житловий будинок з господарським та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку Літ.А житловою площею 50,2 кв.м, Б, В, Е, З, И сарай, Д вбиральня, Г-намет, Жпд погреб, №2,3,І,ІІ споруди, № 4-9- огорожі. Вказаний договір оформлений Миколаївською філією «Українська біржа нерухомості», зареєстрований 20 березня 1999 року за № 846/1 (а.с. 10-11). У подальшому зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП ММБТІ 26 березня 1999 року за реєстраційним № 714. Судом встановлено, що вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на південній Товарній Біржі. Відповідно до пункту 5 договору купівлі-продажу від 20 березня 1999 року № 846/1, кошти за придбане майно були передані продавцю до підписання цього договору. Вказане підтверджує той факт, що сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу домоволодіння. Продавець [PERSON] 13 травня 2000 року уклала шлюб з [PERSON] , при реєстрації шлюбу змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про одруження від 13 травня 2000 року, серії [NUMBER] видане Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO] , свідоцтво про смерть видане Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 9). Звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. з заявами про прийняття спадщини після смерті дружини позивачу 16 січня 2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку, оскільки не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме договір купівлі-продажу нотаріально не засвідчений (а.с. 20-21). Дослідивши спадкову справу №22/2023 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] судом встановлено, що до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. з заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік [PERSON] . Останньому нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку 0,1097 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49-80). Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною 1 статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Водночас, на підставі частини 2 статті 47 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі. Згідно з частиною статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Згідно зі статтею 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] виконали всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, то суд на підставі вищевикладених норми матеріального права визнає позовні вимоги позивача щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved