Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і у них народилась трійня дівчат [INFO] . Рішенням суду від 07.03.2023 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю, діти знаходяться на її утриманні і фактично з 2018 року вона одна займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням дітей. Відповідач не бере жодної участі у вихованні дітей, а впродовж останніх років і не спілкується з ними, не цікавиться їх життям, самоусунувся від виховання та утримання. Згідно рішення суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі частини усіх видів його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з20.01.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Однак, відповідач аліменти на дітей ніколи не сплачував. Станом на 01.04.2024 сукупна заборгованість зі сплати аліментів становить 82 135,94 грн. На сьогоднішній день дітям по 7 років, однак вони не прив`язані до батька, оскільки не знають та вже не пам`ятають його. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 19.06.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Вишковська В.І. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що з 2018 року батько дітей самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивачці самій було важко не лише виховувати трьох дітей, а й утримувати їх, тому вона звернулася до суду із заявою про стягнення з відповідача аліментів, але батько так ні разу їх і не сплатив. Відповідача не цікавить доля його дітей, він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що батько впродовж останніх п`яти років взагалі не з`являється у житті дітей, а коли вони ще проживали разом, він зловживав алкогольними напоями. Вона сама утримує та виховує трьох дітей, іншого чоловіка не має. Допомагає їй лише її мама, бабуся дітей, глядить їх коли позивачка іде на роботу, щоб утримувати дітей, працює в лікарні та пече піцу. Одна донька має інвалідність, однак соціальної допомоги не вистачає на життя. Мама також має інвалідність. Аліменти бувший чоловік не сплачує з першого дня їх присудження. Діти біологічного батька не знають, пам`ятають лише окремі моменти про нього і то жахливі, як він застосовував силу. Представник Органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради належно повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно клопотання від 09.10.2024 просить розглядати справу без присутності представника, зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять прийняти рішення в інтересах дитини. Додаткових заяв та клопотань по справі не має. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації згідно ст. 128 ЦПК України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та розглядає справу в його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 07.03.2023 розірвано (а.с.14-15). Під час перебування у шлюбі з [PERSON] , [PERSON] народила трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с.10-12). Згідно довідки, виданої Мирогощанською сільською радою №163 від 03.04.2024, діти зареєстровані та проживають з матір`ю за адресою [ADDRESS] (а.с.13). Згідно інформації, наданої Дубенським ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.04.2024, на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з20.01.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Станом на 01.04.2024 заборгованість [PERSON] по аліментах становить 82 135,94 грн. Відповідач аліменти на утримання дітей жодного разу не сплачував (а.с.16). [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Державну соціальну допомогу призначено з 08.04.2022 по 01.04.2024 у сумі 2601,10 грн. (а.с.21). Згідно інформації, наданої Білоберізькою гімназією Мирогощанської сільської ради від 04.04.2024, за час відвідування закладу здобувачами освіти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вихованням дітей займається мама. Батько, [PERSON] не цікавився навчанням дітей, не брав участі у виховному процесі, не відвідував заклад освіти, не був на батьківських зборах, не спілкувався з класним керівником та адміністрацією закладу з приводу освітнього процесу власних дітей (а.с.19). Згідно довідки, наданої КП «Мирогощанський центр первинної медико - санітарної допомоги» Мирогощанської сільської ради №41 від 15.04.2024, за період перебування у лікаря-педіатра Мирогощанської АЗПМС на протязі останніх двох років дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на прийоми до лікаря супроводжувала мама. За медичною допомогою, при проходженні профілактичних оглядів та щеплень, дітей супроводжує мама, вона ж цікавиться станом їх здоров`я, консультується з лікарем з приводу захворювань. Тато дітей, [PERSON] до дільничного лікаря з приводу захворювань доньок не звертався, не цікавився станом їх здоров`я, не консультувався з лікарем (а.с.20). Згідно Акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї встановлено факт перебування дітей на утриманні матері та виявлено ухиляння від виконання батьківських обов`язків батьком дівчат шляхом самоусунення від їх виховання (а.с.17). Також, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , який є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до Органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради із заявою про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, оскільки проживає окремо від них, чи з будь-якими іншими заявами щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми чи щодо перешкоджання йому у спілкуванні з дітьми з боку матері або інших родичів, не звертався. На засідання комісії щодо розгляду питання доцільності позбавлення його батьківських прав, яке відбулося 18.04.2024 останній не з`явився і не надав відомості про причини неявки (а.с.18). Відповідно письмового висновку органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради від 25.04.2024, визнано неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачем та вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.22-25). IV. Норми права, які застосував суд. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їх життям та здоров`ям, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дітей. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] немає у житті дітей близько п`яти років, з 2018 року він не телефонує дітям, не приїжджає до них, не цікавиться їхнім життям. Відповідач ухиляється від матеріального утримання доньок, взагалі не сплачуючи призначенні рішенням суду аліменти. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Враховуючи, що малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] майже не пам`ятають свого батька, який зовсім не виконує батьківські обов`язки, тому є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дітей, відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також суд роз`яснює [PERSON] , що за ч. 1 ст. 169 СК України батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved