Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Дмитренка І.М., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.05.2024 року позивачка придбала у відповідачки житловий будинок в [ADDRESS] , але при цьому договору купівлі-продажу нотаріально не оформляли. Вказує, що [PERSON] є особою похилого віку, у зв`язку із чим вона не може бути присутньою у нотаріальній конторі для укладання договору купівлі-продажу, а тому посилаючись на викладене та неможливість нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна та визнати за нею право власності на це майно. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Дмитренка І.М. до суду надійшла заява про підтримання позовної заяви та про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала, справу просила слухати за її відсутності. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 02.05.2024 року [PERSON] , [INFO] , склала письмову розписку про те, що вона отримала у [PERSON] , [INFO] , 58000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень за проданий нею житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Себинської сільської ради, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , підстава: рішення виконавчого комітету Себинської сільської ради від 14.12.2012 року № 76. Розпорядженням № 15-р Себинського сільського голови від 23.02.2016 року, вулицю Леніна в с. Себине перейменовано на вулицю Соборну. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 657 ЦПК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що хоча сторони, у відповідності до вимог законодавства, не посвідчили нотаріально договір купівлі-продажу спірного майна, але домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved