Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

15.07.2024 до Теплицького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «Зоря Поділля» до [PERSON] про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачем зазначено,\~що [PERSON] (далі - Відповідач) є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9520 га з кадастровим номером 0523783900:03:000:0264 (далі - Земельна ділянка) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 21.03.2017 приватним нотаріусом Теплицького районного нотаріального округу Вінницької області Марчуком В.М. за реєстровим № 173 (далі - Свідоцтво про право на спадщину). 23.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ» (далі - Позивач або Орендар) та [PERSON] (далі - Орендодавець) було укладено договір оренди землі (далі - Договір оренди) щодо вказаної земельної ділянки. Договір укладено на 7 років, тобто до 23.03.2024 року. Після закінчення строку договору орендар продовжує користуватися земельною ділянкою, заперечень проти поновлення договору оренди протягом місяця після закінчення його строку від орендодавця не надходило, а тому договір вважається поновленим на новий строк. Позивач завчасно, до закінчення строку договору, направив [PERSON] лист, в якому повідомив про намір скористатися своїм правом та додав до листа проект додаткової угоди. Оскільки відповідач не вчинив дії щодо поновлення договору оренди, не підписав примірник додаткової угоди, позивач звернувся до суду з даним позовом, та просив визнати укладеною додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 23.03.2024 року, укладеного між [PERSON] з однієї сторони, та ТОВ «ПК «ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ» з іншої, виклавши угоду в новій редакції. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з відзивом та клопотаннями до суду не звертався. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом: 23 березня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «ПК «ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ» в особі директора [PERSON] було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Маломочульської сільської ради, площею 1,3520 га, в тому числі 1,9520 га рілля, кадастровий номер 0523783900:03:000:0264 (а.с. 8-10). Договір укладено на 7 років. По закінченню строку, на який було укладено договір, орендар має переважне право поновити його на новий строк. В такому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку цього договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. У випадку якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Письмове заперечення здійснюється цінним листом з описом вкладеного на юридичну адресу Орендаря, зазначену в реквізитах договору (п. 8 договору, а.с. 8). Право оренди зареєстровано за Позивачем 20.04.2017 року за номером запису 20081303 (а.с. 12). Відповідно до розділу II Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 №309 вся територія Маріупольського району з 05.03.2022 тимчасово окупована рф. Орендар ТОВ «ПК «ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ» на адресу орендодавця [PERSON] ( [ADDRESS] ) направив лист-повідомлення про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, в якому повідомив про намір скористатися правом на укладення договору оренди землі на новий строк та додав проект додаткової угоди. Лист-повідомлення направлено 06.02.2024, що підтверджується описом вкладення та накладною на відправлення (а.с. 25, 26). Даний цінний лист з відділення AT «Укрпошта» було повернуто Позивачу, оскільки Відповідач знаходиться на тимчасово окупованій території, через що його надіслати неможливо (а.с. 26). Отже, Позивач в строк, визначений Договором оренди, скористався правом на його поновлення. Позивач вказує,\~що він\~як орендар\~належно виконав\~обов`язки\~за договором\~та вимоги\~Закону України\~«Про оренду\~землі»,\~а орендодавець ні до закінчення строку дії Договору оренди, ні протягом місяця після його закінчення не повідомив письмово Позивача про наявність заперечення у поновленні Договору оренди, тому це кваліфікується «як мовчазна згода» на його поновлення. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). У відповідності до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з вимогами статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). При цьому Законом України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору. Судом встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент укладення договору). 16.01.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» викладено в новій редакції: Розділ ІХ «Перехідні положення ЗУ «Про оренду землі» доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України. Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення». Так, відповідно до договору оренди від 23.03.2017 після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен у термін не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Стаття 33 ЗУ «Про оренду землі», яка діяла на момент укладення договору оренди від 23.03.2017, містила наступні положення щодо поновлення договору оренди землі: по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) . Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Договором оренди землі від 23 березня 2017 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ПК «ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ», пунктом 8 встановлено, що Договір укладено на 7 років. По закінченню строку, на який було укладено договір, орендар має переважне право поновити його на новий строк. В такому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку цього договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. У разі якщо Орендар продовжує користуватися Земельною ділянкою після закінчення строку цього договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які передбаченні цим договором. Письмове заперечення здійснюється цінним листом з описом вкладення на юридичну адресу Орендаря. Як встановлено в судовому засіданні, орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не направив орендарю лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, ТОВ «ПК «ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ» продовжує користуватися земельною ділянкою, межі або цільове призначення земельної ділянки не змінювалося, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру від 10.07.2024 №НВ-994336052204 (а.с. а.с. 17-22). З часу закінчення строку дії Договору оренди сплинуло більше шести місяців, але між сторонами добровільно додаткова угода про поновлення Договору оренди не підписана. Разом з цим, Позивач, в свою чергу, продовжує користуватися Земельною ділянкою після закінчення Договору оренди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, сформовано такий правовий висновок: «Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону №161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а в разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту в резолютивній частині рішення суду». Отже, ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар (п.34). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першоїстатті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин (п.41). Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18) (п.42). Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону №161-XIV додаткової угоди, підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті (п.43). Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. У постанові Верховного Суду від 23.08.2023 у справі №910/605/20 зазначено, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином: «якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку: договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист- повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах». Відповідно до ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Висновок про належний спосіб захисту при вирішенні правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду виклала, зокрема, у справі №908/299/18, вказавши у постанові від 26.05.2020, що при вирішенні правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме з викладенням її змісту. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що додаткова угода відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 66 постанови від 26.05.2020 у справі №908/299/18). Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі кореспондує передбаченому п. 6 ч. 2 ст.16 ЦК України способу захисту порушеного права шляхом зміни правовідношення та відповідає підставам виникнення, припинення та зміни прав та обов`язків сторін за статтею 11 цього Кодексу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 №3 78/596/16-ц). З аналізу вище викладеного, суд приходить до висновку, що завершити процедуру поновлення Договору оренди можливо виключно в судовому порядку шляхом визнання укладеною відповідно додаткової угоди з фіксацією її повного тексту в резолютивній частині рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений судовий збір.

Outcome: approved