Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Стислий виклад позиція позивача та відповідача 22 липня 2024 року [PERSON] , звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасно сплачені аліменти. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по справі № 501/2739/16-ц з [PERSON] [INFO] на її користь стягнуто аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Згідно розрахунків заборгованості від 10 травня 2024 року та 11 липня 2024 року (ВП № 53513128), складеного головним державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шульгіною Л.А., станом на 30 червня 2024 року за відповідачем виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13907,28 грн. за період з 01 березня 2024 року по 20 липня 2024 року. В зв`язку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за несвоєчасно сплачені аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 13276,66 грн. Позиція учасників процесу. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позові вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиви проти позову не надав. Поважної причини неявки суду не повідомив, заяву про зміну місця проживання суду не надав. Судові виклики повернено до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явились, надавши про це відповідні заяви, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії по\~справі Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05 вересня 2023 року позову заяву прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позові вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиви проти позову не надав. Поважної причини неявки суду не повідомив, заяву про зміну місця проживання суду не надав. Судові виклики повернено до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального\~кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи вищевикладене, суд розглядає справу взаочномсу проваджені за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши письмові докази у їх сукупності, приймає наступне рішення . Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по справі № 501/2739/16-ц з [PERSON] [INFO] на її користь стягнуто аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до повноліття дитини, тобто до [INFO] .Рішення суду набуло законної сили т а передано на виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області від 11 липня 2024 року ВП № 53513128 заборгованість зі сплати аліментів з [PERSON] станом на 30 червня 2024 року складає 13907,28 грн. З наданого позивачем розрахунку, виходячи з наступного: 2024 рік березень місяць, з якого нараховується заборгованість 142 дні (з 01 березня 2024 року по 20 липня 2024 рік) загальна кількість днів прострочення 3355,53 грн. заборгованість за попередній місяць 1% = 33,56 грн., пеня 4765,52 грн.; квітень місяць, з якого нараховується заборгованість 111 днів (з 01 квітня 2024 року по 20 липня 2024 рік) загальна кількість днів прострочення 3517,25 грн. заборгованість за попередній місяць 1% = 35,17 грн., пеня 3903,87 грн.; травень місяць, з якого нараховується заборгованість 81 день (з 01 травня 2024 року по 20 липня 2024 рік) загальна кількість днів прострочення 3517,25 грн. заборгованість за попередній місяць 1% = 37,17 грн., пеня 2848,77 грн.; червень місяць, з якого нараховується заборгованість 50 днів (з 01 червня 2024 року по 20 липня 2024 рік) загальна кількість днів прострочення 3517,25 грн. заборгованість за попередній місяць 1% = 35,17 грн., пеня 1758,50 грн., загальна сума неустойки(пені) за період з 01 березня 2024 року по 01 липня 2024 року складає 13276,66 грн. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Згідно з ч. 3 ст.\~12\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 Сімейного кодексу України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Положеннями ст.196\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи з аналізу норм глави 549\~Цивільного кодексу\~України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 Сімейного кодексу України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили. У п. 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 Сімейного кодексу України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, а саме у разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць із дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. За змістом ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положення Цивільного кодексу\~України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.\~196\~Цивільного кодексу\~України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення. У Сімейному кодексу\~України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Таким чином, виходячи із змісту ст. 196 Сімейного кодексу України, суд відповідно до вимог ст.214\~Цивільного процесуального\~кодексу України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 Сімейного кодексу України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження». Звертаючись до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивач посилається на те, що відповідач, знаючи про обов`язок утримувати дитину, з 01 березня 2024 року по 01 липня 2024 року не виконував належним чином рішення суду про стягнення аліментів і не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментах. На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач посилається на довідку від 11 липня 2024 року, видану Чорноморським відділом державної виконавчої служби у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно з якою станом на 30 червня 2024 року заборгованість по аліментам становить 13907,28 грн. та розрахунок заборгованості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2024 року по 01 липня 2024 року. Відтак станом на 30 червня 2024 року у відповідача була наявна заборгованість із сплати аліментів у сумі 13276,66 грн. Дослідивши наведений розрахунок, суд вважає, що обчислений позивачем розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів відповідно до формули, наведеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц та визначений розмір пені у сумі 13276,66 грн., є правильним. Протилежного відповідачем суду не надано. Висновки суду. Враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодекс України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved