Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, заінтересовані особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Відділ №18 Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення особи). В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Курумоч-2, Волзького району, Самарської області, РРФСР, де 01.07.1988 році була документована паспортом громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] . З моменту народження та до середини жовтня 1991 року, заявниця разом з батьками проживала на території РРФСР, а саме у селі Курумоч-2, Волзького району Самарської області. У зв`язку з фінансовими проблемами в сім`ї, в середині жовтня 1991 року заявник переїжджає на територію України та оселяється у близької подруги [PERSON] , [INFO] , яка на той час проживала за адресою: [ADDRESS] та запросила [PERSON] на проживання до себе. Оскільки, у подруги Заявниці - [PERSON] , було достатньо велике домашнє господарство, заявниця мала змогу покращити свій матеріальний стан при реалізації сільськогосподарської продукції на ринках м. Донецька. Приблизно з середини жовтня 1991 року до кінця грудня 1991 року [PERSON] проживала у вищевказаної подруги, а потім переїхала в м. Костянтинівка Донецької області. Вже там вона знайшла роботу та познайомилась зі своїм майбутнім чоловіком - [PERSON] та 20.06.1992 року уклала шлюб з ним. Від шлюбу у подружжя народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Після укладання шлюбу Заявниця звернулася до Костянтинівського районного відділу внутрішніх справ Донецької області щодо заміни паспорта у зв`язку із зміною прізвища. 21.08.1992 року заявник звернулась до Костянтинівського районного відділу внутрішніх справ Донецької області із заявою про видачу паспорту за Формою 1, згідно якої заявнику 25.08.1992 року виданий паспорт, в порядку обміну, у зв`язку із необхідністю зміни прізвища, «з дівочого прізвища « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». У відповідності до інформаційного листа Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 02.11.2023 року за № 8010.14-41902/80.3-23 та доданої до нього Форми 1 (Заяви про видачу паспорту) від 21.08.1992 року повідомлено, що виданий на ім`я заявника [PERSON] паспорт не містить серії та номеру, його ідентифікуючі дані відображені, як «Б/Н». У доданій Формі 1, графа «паспорт серії № » фактично не заповнена, що свідчить про допущення спеціалістом паспортного столу помилки, яка полягає у невідображенні відповідних серії та номеру паспорту, виданих на ім`я заявника. Також, необхідно зауважити, що заявник був документований в якості громадянина України, але паспортний документ був виданий на фірмовому паспортному бланку СРСР, зразку 1974 року, у зв`язку з відсутністю на дату видачі паспорту (25.08.1992 р.) власних паспортних бланків «паспорта громадянина України». Прізвище змінене заявником у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] . Актовий запис про шлюб №315 від 20.06.1992 року, свідоцтво про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , видане 20.06.1992 року Костянтинівським відділом ЗАЦС. Згодом, 22.07.1992 року, [PERSON] зареєструвала своє місце проживання в Україні за адресою [ADDRESS] та в паспорт Заявниці паспортистом ЖЕКу був проставлений штамп «Громадянин України». Оскільки, під час шлюбу чоловік [PERSON] , часто зловживав спиртними напоями, застосовував фізичну силу до заявниці та під час чергової побутової сварки, приблизно в червні 1999 року, чоловік заявниці, який знаходився в алкогольному сп`янінні, знищив усі наявні цивільні документи її клієнтки, зокрема і паспортний документ, у зв`язку з чим під дією психічного примусу [PERSON] , розуміючи небезпеку для себе та свого життя була вимушена без документів, що посвідчують її особу, покинути його та знову повернутися на проживання до подруги в с. Солодке Марийського району Донецької області, де прожила до 19.03.2022 року. З моменту повторного переїзду до с. Солодке, [PERSON] , неодноразово зверталася до органів міграційної служби щодо відновлення паспортного документу замість знищеного, але кожен раз чула усні відмови та обіцянки, що паспортний документ їй дійсно зроблять. У зв`язку з тим, що [PERSON] , не мала паспортного документа, вона вимушена була працювати на сезонних роботах, щоб хоч якимось чином забезпечити себе матеріально. Вона прожила без паспортного документу до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України і живе по теперішній час. 18.03.2022 року під час артилерійського обстрілу с. Солодке російсько-окупаційними військами вона отримала поранення у ліве стегно та 19.03.2022 року була вимушена евакуюватися до м. Курахове Донецької області, де 20.03.2022 року заявниця звернулася за медичною допомогою до травматолога. Після наданої медичної допомоги заявниця переїхала до с. Новоолександрівка Синельниківського району Дніпропетровської області. 21.06.2022 року. Заявниця, перебуваючи проїздом у м. Дніпрі, звернулася до Амур- Нижньодніпровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із проханням про оформлення паспорта громадянина України. Через обмеженість функціональних повноважень співробітники ДМС не змогли надати [PERSON] допомогу та видати паспорт громадянина України, оскільки не мали об`єктивної можливості встановити належність її до громадянства України. 08.12.2022 року, [PERSON] , з письмовою заявою звернулася до Синельниківського відділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області щодо встановлення її особи та видачу паспорта громадянина України. 28.12.2022 року Синельниківський відділ Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області письмово повідомив, що для документування заявниці паспортом громадянина України, [PERSON] , потрібно надати судове рішення про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або судове рішення про встановлення факту проживання на території України станом на 13.11.1991 року. 18.05.2023 року, [PERSON] , звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання на території України станом на 13.11.1991 року. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду в Дніпропетровській області (справа №191/2201/23, судця Окладнікова О.І. ), заявлені вимоги [PERSON] задоволено повністю та встановлено факт проживання останньої на території України станом на 13.11.1991 року. Рішення Синельниківського міськрайонного суду в Дніпропетровській області набуло законної сили 29.09.2023 року. В жовтні 2023 року, заявниця звернулася до Синельниківського відділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області щодо отримання довідки про реєстрацію її як громадянином України на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду в Дніпропетровській області по справі №191/2201/23. 25.10.2023 року, листом №1257-727/1257-23 Синельниківський відділ Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області письмово повідомив, що «в рішенні Синельниківського міськрайонного суду в Дніпропетровській області по справі N2191/2201/23 зазначено, що [PERSON] була документована паспортом громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] , але це документально не підтверджується, у матеріалах зазначеної справи паспорт громадянина колишнього СРСР або довідка про те, що [PERSON] перебувала в громадянстві колишнього СРСР відсутня, а тому у разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР уживаються заходи щодо встановлення особи та перевіряється факт належності до громадянства колишнього СРСР. Тому для здійснення процедури встановлення належності до громадянства України на підставі рішення суду за зверненням [PERSON] має бути документально підтверджено факт, що на зазначену дату особа дійсно перебувала в громадянстві СРСР». 28.11.2023 року, адвокатом Мойсеєнко Є.О., було ініційовано подання адвокатського запиту до Синельниківського відділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області щодо повідомлення про стан оформлення довідки про реєстрацію громадянином України [PERSON] 04.12.2023 року Синельниківський відділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області повідомив, що стосовно заяви про встановлення належності до громадянства України громадянки [PERSON] , [INFO] . 11.10.2023 року була заведена заява № 1257-000058039 про встановлення належності до громадянства України відповідно до наданого рішення Синельниківського міськрайонного суду. Також зазначено, що заявниця надала до відділу необхідні документи та копію заяви про видачу паспорта зразка колишнього СРСР отриману нею на підставі запиту адвоката Мойсеєнко Євгена Олександровича, але при оформленні матеріалів було з`ясовано, що в даній заяві про видачу паспорта не зазначено серію та номер паспорту зразка колишнього СРСР, але є дата видачі 25.08.1992 р., що унеможливлює подальший розгляд справи, а саме надати довідку відповідно п.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. 25.10.2023 року вище зазначеній громадянці [PERSON] було надано письмове повідомлення в якому вказано про виявлені невідповідності, яке вона отримала під особистий підпис 27.10.2023 року. 30.11.2023 року, адвокатом Мойсеєнко Є.О., також було ініційовано подання адвокатського запиту безпосередньо до Головного управління ДМС в Дніпропетровській області щодо повідомлення про стан оформлення довідки про реєстрацію громадянином України [PERSON] та сприянні оформленню довідки про реєстрацію громадянином України та в подальшому в оформленні паспорта громадянина України [PERSON] . Головне управління ДМС в Дніпропетровській області листом №1201.4.4-22935/12.3-23 від 07.12.2023 року повідомило, що відділом з питань громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області розглянуто адвокатське звернення щодо набуття громадянства України та оформлення паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженці самарської області російської федерації, та зазначено, що за наданою інформацією Синельниківського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] . Костянтинівським районним відділом внутрішніх справ Донецької області оформлено паспорт зразка колишнього СРСР серії «б/н», у зв`язку із зміною прізвища за шлюбом з « [PERSON] » паспорта зразка колишнього СРСР серії [NUMBER] , виданого Волзьким райвиконкомом Куйбишевської області. Зміна прізвища заявниці в Україні підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. 25.08.1992 року [PERSON] оформлено паспорт зразка колишнього СРСР зразка 1974 року без серії та №, виданого Костянтинівським районним відділом внутрішніх справ Донецької області, проте відомості щодо реєстрації [PERSON] в Україні на 1991 рік відсутні, через втрату вищевказаного паспорта. 24 серпня 2023 року Синельниківським міськрайонним судом в Дніпропетровській області встановлено факт проживання [PERSON] на території України станом на 13.11.1991 року, у зв`язку з чим, ураховуючи наявну інформацію, є підстави вважати [PERSON] громадянкою України відповідно до статті 3 Закону, але через окуповану російською федерацію територію Донецької області неможливо встановити особу заявниці у відношенні видачі на її ім`я вищевказаного паспортного документа. У разі відсутності паспорта колишнього СРСР уживаються заходи щодо встановлення особи та перевіряється факт належності до громадянства колишнього СРСР. Разом з тим повідомлено, що встановити особу заявниці та документально підтвердити її належність до громадянства колишнього СРСР за паспортом, який виданий на території Донецької області, в якому не вказані серія та номер, можливо в судовому порядку. З метою подальшого оформлення [PERSON] паспорта громадянина України необхідно пройти процедуру встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України». Таким чином, без встановлення особи [PERSON] в судовому порядку, остання позбавлена можливості отримати довідку про реєстрацію громадянином України у відповідності до п.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, що в свою силу, унеможливлює оформити паспорт громадянина України. Встановлення факту, що має юридичне значення про встановлення якого заявниця просить, а саме про встановлення її особи, необхідно для наступного звернення до органу ДМС України задля вирішення питання щодо можливості оформлення довідки про реєстрацію громадянином України та в подальшому паспорта громадянина України заявниці вперше. Враховуючи наведене, у заяві просив суд встановити особу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженки с. Курумоч-2, Волзького району, Самарської області, Російської федерації у відповідності до фотозображення та персональних даних, які містяться в поданій нею заяві про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР (Форма-1) № б/н від 21.08.1992 року, адресованої до Костянтинівського районного відділу внутрішніх справ Донецької області. В судовому засіданні представник заявника, адвокат Мойсеєнко Є.О. та заявниця заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи, [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 13.08.2024 року не заперечувала проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні від 02.10.2024 року представник заінтересованої особи [PERSON] , пояснила, що в заяві заявниці [PERSON] зазначено, що [PERSON] 01.07.1988 року була документована паспортом громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] , де в дужках зазначено, належним чином завірена копія заяви про видачу паспорта додається, що не відповідає дійсності, так як саме заява про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] до заяви не додавалася, а додавалася інша заява про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР, в якій зазначено, що паспорт виданий на підставі паспорта серії [NUMBER] , що не є підтвердженням того, що [PERSON] була документована паспортом громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] , так як підтвердженням цього факту є лише заява про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] , копія якої надано до суду не було, тому факт документування [PERSON] не має документального підтвердження і не може бути врахований при розгляді заяви [PERSON] , як не підтверджений факт. Заявниця [PERSON] повідомляє, що в паспорті паспортистом ЖЕКу був проставлений штамп «громадянин України», при здійснені прописки, але зазначений факт не знайшов свого підтвердження, так як в облікових документах відсутня відмітка про його проставляння, також хочу суд звернути увагу, що прописка здійснена 22.07.1992 року, тобто з моменту реєстрації шлюбу (20.06.1992) пройшло більше місяця, а згідно діючого на той час законодавства паспорт повинен був обміняний в місячний термін, тобто на момент прописки паспорт був вже недійсний, враховуючи зазначене паспортист не повинен був здійснювати будь-які дії до його обміну. Також згідно інформації Костянтинівського відділу ГУ ДМС у Донецькій області не знайшов факт проставляння штампу «громадянин України» і в паспорті виданому 25.08.1992 року. Представник в іншій частині покладається на розсуд суду при цьому просила врахувати свої застереження. Допитаний у судовому засіданні 13.08.2024 року свідок [PERSON] суду пояснила, що їй було 11 років та вона пам`ятає, що в 1991 році заявниця приїздила до її сусідів, але більше вона її пам`ятає з 1999 року, бо тоді вони почали товаришувати, заявниця працювала у її сусідів. З 1999 року по 2014 рік вона проживала та допомагала поруч з ними, в 2022 році заявницю поранило і вони її забрали та повезли в м. Курахове для отримання медичної допомоги. З 2022 року і по цей час вони з заявницею проживають в с. Новоолександрівка. Допитаний у судовому засіданні 13.08.2024 року свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] в 1991 році приїхала до подруги де проживала по [ADDRESS] , прожила там місяць, а потім поїхала у [PERSON] вийшла заміж і прожила з чоловіком до 1999 року, потім знову повернулася проживати до подруги до 2014 року, а потім перейшла проживати у квартиру по [ADDRESS] , де проживала до 2022 року. Потім почалося вторгнення російських військ, заявницю було поранено і вони в лютому 2022 року переїхали до с. Новоолександрівки Синельниківського району де проживають і зараз. Заслухавши пояснення заявника, її представника, думку представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до вимог статей 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що, 1. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. На підставі частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, в порядку окремого провадження можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення особи необхідно заявниці для реєстрації свого місця проживання та отримання документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Статтею 3 зазначеного вище Закону встановлено, що громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України. Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України». Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 зазначеного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок № 302). У пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302). Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються. Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявниця має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 366/474/19. У розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»). Отже необхідною умовою забезпечення доступу заявниці в цій справі до правосуддя є надання судом оцінки доводам її заяви. Згідно до вимог вищевказаного законодавства України, вбачається, що у разі, якщо Державна міграційна служба України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку. До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Відповідно до вищевказаних нормативних актів, основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути: свідоцтво про народження особи та рішення Державної міграційної служби України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації. У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи). Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 511/409/20. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 20.06.1992 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] (а.с.16). Як вбачається з наданої копії заяви про видачу паспорта (Форма-1), 21.08.1992 року Костянтинівським міським відділом ГУ МВС України в Донецькій області було заведено заяву про видачу паспорта (Форма-1), в якій зазначено, що [PERSON] звернулася до Костянтинівського міського відділу ГУ МВС України в Донецькій області щодо заміни паспорта у зв`язку із зміною прізвища [PERSON] , до заяви долучила паспорт громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] від 01.07.1988 р. та свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане 20.06.1992 р. виданого Костянтинівським РАЦС. Також у даній заяві зазначена дата в графі отримання паспорту - 25.08.1992 р., підпис про отримання паспорту відсутній (а.с.19). 22.07.1992 року [PERSON] зареєструвала своє місце проживання в Україні за адресою: [ADDRESS] , з вказаного місця проживання була знята 30.08.1993 року (а.с.26-27). З відповіді Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №14863/05.1-64/230 від 20.10.2022 року, вбачається, що під час перевірки у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян виявлено по відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтицівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області актовий запис № 555 від 12.08.1993 року про народження (дитини) [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , [INFO] , матір`ю - [PERSON] , [INFO] , підстава запису відомостей про батька є актовий запис про шлюб №315 від 20.06.1992 року Костянтинівським/в РАГС. (а.с.24). Відповідно до довідки від 04.08.2018 року за вих. №1574/0226, виданої сільським головою Степненської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації на території Степненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Відповідно до акту від 22.09.2021 року та довідки від 23.09.2021 року за вих. №888/19-01-13, виданої в.о. старости Степненського старостинського округу Вугледарської міської ради Волноваського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , з 2015 року по дату складання акту проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.29-30). Відповідно до відповіді ДПС України від 10.02.2023 року за вих. №343616/99-00-12-04-02-06, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за реєстраційний номером облікової картки платника податків - [NUMBER] (а.с.38-39). Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.08.2023 року, яке набрало законної сили 29.09.2023 року, встановлено факт проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженки с.Курумоч-2 Волзького району Самарської області РСФСР на території України станом на 13.11.1991 року. З відповіді Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 02.11.2023 року №8010.14-4190280.3-23, вбачається, що за даними картотек заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, які передані територіальними органами ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, виявлено заяву про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на ім`я [PERSON] (рос. мова), [INFO] , паспорт № б/н , виданий 25.08.1992 року Костянтинівським районним відділом внутрішніх справ Донецької області; а заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я [PERSON] , [INFO] - не виявлено. За обліками територіальних підрозділів м. Києва та Київської області в Єдиній інформаційно-аналітичній системі управління міграційними процесами Державної міграційної служби України інформація щодо факту документування паспортом громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, на ім`я [PERSON] , [INFO] - відсутня. За наявними обліками даних Управління з питань громадянства ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області інформація щодо звернення з питань оформлення набуття /прийняття до громадянства України [PERSON] , [INFO] - відсутня. Враховуючи орган видачі вищезазначеного паспорту громадянина СРСР (Костянтинівський районний відділ внутрішніх справ Донецької області) інформація щодо належності до громадянства України [PERSON] , [INFO] , належить до компетенції ГУДМС в Донецькій області. (а.с.17-18). Згідно відповіді ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 07.12.2023 року №1201.4.4-2293512.3-23 вбачається, що за наданою інформацією Синельниківського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області [PERSON] , 25.08.1992 Костянтинівським районним відділом внутрішніх справ Донецької області оформлено паспорт зразка колишнього СРСР серії «б/н», у зв`язку із зміною прізвища за шлюбом з « [PERSON] » паспорта зразка колишнього СРСР серії [NUMBER] , виданого Волжевським райвиконкомом Куйбишевської області. Зміна прізвища заявниці в Україні підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. 25.08.1992 р. [PERSON] оформлено паспорт зразка колишнього СРСР зразка 1974 року без серії та №, виданого Костянтинівським районним внутрішніх справ Донецької області. Відомості щодо реєстрації [PERSON] в Україні на 1991 рік відсутні, через втрату вищевказаного паспорта. 24 серпня 2023 року Синельниковським міськрайонним судом в Дніпропетровській області встановлено факт проживання [PERSON] на території України станом на 13.11.1991 року. Ураховуючи наявну інформацію, є підстави вважати [PERSON] громадянкою України відповідно до статті 3 Закону, але через окуповану російською федерацію територію Донецької області неможливо встановити особу заявниці у відношенні видачі на іі ім`я вищевказаного паспортного документа. У разі відсутності паспорта колишнього СРСР уживаються заходи щодо встановлення особи та перевіряється факт належності до громадянства колишнього СРСР. Разом з тим було повідомлено, що встановити особу заявниці та документально підтвердити її належність до громадянства колишнього СРСР за паспортом, який виданий на території Донецької області, в якому не вказані серія та номер, можливо в судовому порядку. З метою подальшого оформлення [PERSON] паспорта громадянина України необхідно пройти процедуру встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності до громадянства України. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниця має право на встановлення її особи, оскільки Державна міграційна служба України не змогла встановити особу заявниці після проведення процедури ідентифікації, тому встановлення такого факту проводиться у судовому порядку, суд вважає, що заявницею надані належні та допустимі докази того, що у відповідності до фотозображення та персональних даних, які містяться в поданій [PERSON] , [INFO] заяві про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР (Форма-1) № б/н від 21.08.1992 року, адресованої до Костянтинівського районного відділу внутрішніх справ Донецької області, є особа [PERSON] , [INFO] , більше того є рішення суду, яке набрало законної сили та яким встановлено факт проживання [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 13.11.1991 року, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved