Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Моняк Р.В., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.09.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, про що свідчить актовий запис №876 від 08.09.2023 в книзі реєстрації актів цивільного стану. Вказаний шлюб є чинним, актовий запис в органах РАЦС про розірвання шлюбу відсутній. Сімейне життя в подружжя не склалося, позивач з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише у формальному вигляді, між ними відсутнє взаєморозуміння, поваги та нормальне спілкування. За час шлюбу, [INFO] в подружжя народилася спільна дитина син [PERSON] . Позивач з відповідачем спільно не проживають, однак їх спільна неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. За весь час окремого проживання відповідач не надавав та не має наміру надавати допомогу на утримання дитини. Позивачу самій важко утримувати дитину, забезпечити необхідний рівень життя для його нормального фізичного та духовного розвитку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість. Це зумовлено тим, що відповідач здорова, молода людина, має можливість працювати. На його утриманні ніхто не знаходиться, саме тому відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Спільний син подружжя на даний момент проживає разом із позивачем, яка, як мати неповнолітньої дитини, усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Починаючи з народження дитини позивач не мала змоги працювати, оскільки кожного дня займається доглядом за дитиною та її вихованням, жодних доходів позивач не має, тому потребує допомоги від відповідача. Оскільки відповідач має можливість працювати та матеріально забезпечений, тому має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини з урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків, достатній розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини буде в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня подання позовної і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд у спрощеному позовному провадженні. 23.08.2024 у встановлений строк представник відповідача адвокат Панова К.О. подала відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково. У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що відповідач не погоджується із вимогами позивача щодо стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку щомісяця, враховуючи, що відповідач не ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] , що підтверджується банківськими виписками. Зокрема, з березня 2023 року по січень 2024 року відповідач проходив службу в Збройних Силах України. Лише з 13.06.2024 відповідач працевлаштувався до Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель». На даний час вимушений тимчасово проживати в брата в квартирі, та, в подальшому, відповідач має намір орендувати житло (в середньому вартість орендної плати складає від 15000,00 грн., без витрат на комунальні послуги), оскільки власне житло у відповідача у м. Києві відсутнє. Водночас, заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини від заробітку відповідача, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Проте, позивач в позові не наводить належних обґрунтувань стягнення із відповідача аліментів саме в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку. Враховуючи викладене, відповідач не заперечує щодо визначення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] в розмір 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Зазначений відповідачем розмір аліментів вважає об`єктивним з огляду на вимоги законодавства щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язку обох батьків її утримувати та відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу позивача та відповідача, а також забезпечуватиме реальну та ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб сина Ореста відповідно до віку. 11.09.2024 у встановлений строк представник позивача адвокат Моняк Р.В. подав відповідь на відзив. У поданій відповіді на відзив представник позивача вказує, що відповідач дійсно у 2022 році, після збройної агресії російської федерації, був мобілізований до Збройних Сил України та до січня 2024 року (до моменту його звільнення за його рапортом, на підставі сімейних обставин) був військовослужбовцем. Позивач з 2016 року була та є на даний час військовослужбовцем Служби безпеки України, із 2022 року перебувала у цивільних шлюбі з відповідачем. [INFO] в них народився син [PERSON] , після народження якого відповідач, який в той час був військовослужбовцем (мобілізованим) наполегливо настоював на офіційному оформленні їх стосунків. В подальшому, 08.09.2023 позивач та відповідач офіційно оформили свої стосунки шляхом реєстрації шлюбу. Позивач жодного дня після народження сина не перебувала в декретній відпустці, вона лише знаходилася на декретному лікарняному у зв`язку із вагітністю та пологами. У зв`язку з тим, що позивач продовжила несення військової служби у Службі безпеки України, вона була змушена скористатися послугами по догляду за дитиною професійної виховательки [PERSON] .. За послуги по догляду за сином [PERSON] позивач щомісячно сплачує няньці кошти в розмірі 30000 грн. Також зазначає, що у квітні 2023 року позивачка була переведена із Центрального апарата Служби безпеки України (м. Київ) до Управління СБУ в Закарпатській області, з місцем дислокації у м. Ужгород. У зв`язку із відсутністю власного житла у м. Ужгороді, позивач змушена орендувати помешкання для свого проживання разом із дитиною. Проживання у м. Ужгороді (у місті, яке у даних умовах життя є найбезпечнішим місцем в Україні), незважаючи на дорого вартісну оренду житла, є найкращим місце для проживання сина [PERSON] . За оренду квартири, в якій позивачка проживає разом із сином, відповідно до договору оренди житла, вона щомісячно сплачує орендну плату в сумі 31000 грн. Окрім того, щомісячно з для забезпечення всіх потреб дитини для прожиття та розвитку позивач несе фінансові затрати для утримання сина [PERSON] . Щодо доходів позивача та її матеріального становища, то вона не є власником жодного нерухомого майна, жодного доходу, крім як грошового забезпечення військовослужбовця вона не отримує (в розмірі 47911,10 грн.). У зв`язку з зростанням економічної кризи в державі матеріальне становище позивача змінюється, ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання дитини значні кошти. Позивачу самій важко утримувати дитину, забезпечити необхідний рівень життя для його нормального фізичного та духовного розвитку. Відповідач здорова, молода людина, має можливість працювати, на його утриманні ніхто не знаходиться, саме тому відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. З урахуванням довідки про доходи відповідача (заробітна плата в розмірі 120000 грн.), яка була додана до відзиву на позовну заяву, кошти, які на даний час отримує відповідач, з урахуванням навіть оренди ним квартири у м. Києві, дає можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку щомісяця. Також на даний час відповідач є фактично кінцевим бенефіціаром великої кількості, прибуткових підприємств, з яких він офіційно/неофіційно отримує прибутки. Також у власності відповідача є велика кількість нерухомого майна (2 житлові будинки, 2 земельні ділянки). Тобто, розмір аліментів, які просить стягнути позивач на користь їх спільного сина (для його утримання та нормального розвитку), є посильним для відповідача та ніяким чином не порушить його права. Виходячи із наведеного, позивач просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. 17.09.2024 представник відповідача адвокат Панова К.О. подала заперечення на відповідь на відзив. У поданих запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача вказує, що у відповіді на відзив позивач зазначає, що вона самостійно утримує сина Ореста, змушена користуватися послугами професійної виховательки та сплачує за її послуги 30000,00 грн., а також орендує квартиру у м. Ужгород, орендна плата складає 31000,00 грн. На підтвердження вищезазначених тверджень позивач надає лише договір суборенди, заяву [PERSON] , що не є належними, допустимими та достатніми доказами. Однак, не надає платіжних доручень (фіскальних чеків тощо) понесення вищезазначених витрат. Крім того, заява [PERSON] не може підтверджувати обставини надання послуг професійної виховательки (няньки). Зауважує, що відповідач щомісячно надсилає кошти позивачу для утримання (аліменти) сина [PERSON] (платіжні доручення (чеки) додавалися до відзиву на позов). Також в доповнення долучає платіжні інструкції від 30.08.2024 та 05.09.2024. Відповідач не ухиляється від участі в утриманні сина [PERSON] . В тому числі єдиним джерелом доходів позивача є його заробітна плата, яка не складає 120000 грн. на місяць, як зазначає позивач, оскільки необхідно звертати увагу на колонку «до виплати», тобто з урахуванням ПДФО та ВЗ. Відповідач не є фізичною-особою підприємцем, кінцевим бенефіціарним власником юридичних осіб. Відповідач повністю усвідомлює власний обов`язок щодо утримання сина [PERSON] , в тому числі в умовах економічної нестабільності держави та викликів воєнного стану. Водночас, зауважує на спільному обов`язку батьків щодо виховання та утримання дитини. Таким чином, відповідач не заперечує щодо визначення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] в розмір 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та, як наслідок, задоволення позовних вимог в даній частині. В судове засідання 07.10.2024 з`явилися: - представник позивача підтримав обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/2 частки його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; - представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на обставини викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його заробітку. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи: [INFO] у сторін народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.09.2023). 08.09.2023 між сторонами зареєстровано шлюб (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2023). Згідно з витягами з реєстру Ужгородської територіальної громади від 31.01.2024 позивач та спільний син сторін зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , однак на даний час фактично проживає в м. Києві, де працює на осаді головного фахівця Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель». Згідно з довідкою про доходи відповідача загальна сума нарахованого йому доходу за період з червня по липень 2024 склала 200695,64 грн. (з відрахуванням утримань до виплати 161559,99 грн.). Відповідач є власником нерухомого майна, а саме двох житлових будинків та двох земельних ділянок, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За твердженнями\~позивача,\~вонана даний час є військовослужбовцем Служби безпеки України та у квітні 2023 року переведена із Центрального апарата Служби безпеки України (м. Київ) до Управління СБУ в Закарпатській області, з місцем дислокації у м. Ужгород. З договору піднайму (суборенди) житлового приміщення #0507-24 від 02.07.2024 вбачається, що [PERSON] орендує житло за адресою: [ADDRESS] . Розмір оплати за використання житловим приміщенням складає 31000 грн. щомісячно. Згідно із заявою [PERSON] від 10.09.2024 нею з 01.07.2024 і до сьогоднішнього часу надаються послуги няні, а саме з догляду та нагляду за дитиною сторін сина [PERSON] , [INFO] , за надання яких позивач виплачує їй винагороду у розмірі 30000 грн. щомісячно. Позивачем до матеріалів справи долучено ряд копій квитанцій та товарних чеків на підтвердження витрат на утримання спільної дитини сторін. Також до матеріалів справи відповідачем долучено та досліджено докази на підтвердження здійснення відповідачем добровільної сплати власних коштів (аліментів на сина) на рахунок позивача, а саме: платіжна інструкція від 19.06.2024 на суму 32050 грн.; платіжна інструкція від 02.08.2024 на суму 29950 грн.; платіжна інструкція від 02.08.2024 на суму 5226,13 грн.; платіжна інструкція від 03.08.2024 на суму 5025,13 грн.; платіжна інструкція від 16.08.2024 на суму 8040,20 грн.; платіжна інструкція від 17.09.2024 на суму 1809,05 грн.; платіжна інструкція від 23.09.2024 на суму 5226,13 грн.; платіжна інструкція від 03.10.2024 на суму 25050 грн. Позивачем не заперечується факт одержання вказаних коштів від відповідача. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як встановлено у судовому засіданні, сторони не дійшли згоди, щодо розміру та способу стягуваних аліментів, будь-яка угода у добровільному порядку ними не укладалася. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. При цьому статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки на теперішній час малолітня дитина постійно проживає разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо її утримання належним чином. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із пояснень представників сторін та долучених до матеріалів справи письмових доказів, обставин справи, встановлено, що матеріальний стан, стан здоров`я, відсутність інших утриманців у відповідача, свідчить про можливість сплати аліментів. Даних, які могли б вказувати на неможливість або істотність обмеження відповідача сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, судом не встановлено. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я дитини, особливості розвитку та необхідного догляду. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено необхідність і можливість відповідача, сплачувати аліменти саме у розмірі 1/2 частки від доходу відповідача. На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, розмір аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця буде узгоджуватися з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини, покриватимуть суттєву частину витрат на дитину і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини. При визначенні такого розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітнім сином, вік дитини та стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, працевлаштований та отримує сталий дохід, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у відповідача аліментних зобов`язань та інших утриманців, добровільну сплату\~відповідачем коштів\~на рахунок\~позивача на\~утримання сина,часткове визнання ним позову, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості, відповідатиме матеріальній можливості відповідача надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини, що ним не оспорюється. Необхідно також враховувати, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах, а також вирішувати питання про аліменти на дитину відповідно до положень ст. ст. 189, 190 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання щодо стягнення аліментів за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд повинен врахувати заперечення відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони. Законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача при зверненні до суду у позові зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, загальний розмір якого складає 15000 грн. Згідно з договором про надання правової допомоги від 10.06.2024, укладеним між [PERSON] та адвокатом Моняк Р.В., за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар у розмірі 15000 грн., який має бути сплачений клієнтом до 21.06.2024 (дана сума включає надання адвокатських послуг, послуг з підготовки матеріалів справи, підготовки позову та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції.) Наявними у матеріалах справи двома платіжними інструкціями підтверджується перерахуванням позивачем на рахунок адвоката коштів у розмірі 15000 грн. за оплату послуг згідно з договором про надання правової допомоги від 10.06.2024. Враховуючи принцип обґрунтованості та пропорційності, характер та час витрачений на виконання адвокатом роботи, критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial