Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на\~те,\~що 07 листопада 2012 року він отримав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,000 га, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується державним актом серії ЯМ № 389019. Державний акт виданий на підставі Розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 03 жовтня 2012 року № 557 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 182470001004019. На даний час виникла необхідність зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку в державному реєстрі речових прав, тому заявник звернувся до державного реєстратора. Однак, при вивченні документів вияснилось, що в державному акті допущено помилку в ідентифікаційному номері власника земельної ділянки та назви вулиці на якій він проживає. Замість вірного ідентифікаційного номера [NUMBER] у державному акті записано «2451209756» та замість вулиці Громових помилково вказана вулиця Грошових. На даний час не можливо внести зміни чи виправлення до державного акту, оскільки державні акти вже не видаються як правоустановчі документи на землю, внесення виправлень законодавством не передбачено. Отже, єдиним способом вирішення проблеми є встановлення факту належності документу в судовому порядку. Та обставина, що Державний акт належить саме заявнику, а не іншій особі підтверджується наявністю у заявника оригіналу даного державного акту та наявністю у нього технічної документації із землеустрою, в якій міститься копія паспорта саме заявника. Співпадіння прізвища, ім`я, по батькові заявника згідно паспорту, із тими які вказані в Державному акті, а також адреса проживання вказана в Державному акті співпадає з даними заявника. Тільки помилково замість назви [ADDRESS] , вказана Грошових, так як в його паспорті літера «м» в цьому слові схожа на літеру «ш». Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки це необхідно для реалізації майнового права заявника на земельну ділянку за даним державним актом. Помилка в РНОКПП власника в державному акті позбавляє можливості заявника реалізації права власності на землю, а саме: права розпоряджатись власним майном. За даних умов заявник не має змоги укласти договір оренди земельної ділянки. Заявник просить встановити факт належності йому державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 389019 від 07.11.2012 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 182470001004019, виданий на підставі розпорядження голови Попільнянської районної державної адміністрації від 07 жовтня 2012 року на земельну ділянку розміром 2,000 га для ведення особистого селянського господарства. Заявник в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати у його відсутність. Представник Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі їх представника, не заперечує проти заявлених вимоги. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 389019, виданого 22 листопада 2012 року, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на підставі розпорядження голови від 03.10.2012 року № 557 Попільнянської районної державної адміністрації, є власником земельної ділянки площею 2,000 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, Макарівська сільська рада (за межами населеного пункту). Ідентифікаційний номер відповідно до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів або ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ: 2451209756 /а.с. 6/. Відповідно до Технічної документації, виготовленої ПП «Тера Центр і К», із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 2,000 га [PERSON] на території Макарівської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, замовником вказаний [PERSON] , [ADDRESS] /а.с. 7-17/. Згідно Картки платника податків, виданої 17 липня 2024 року Попільнянською ДПІ Головного управління ДПС у Житомирській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків з реєстраційним номером облікової картки платника податків [NUMBER] /а.с. 4/. Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади, виданого 05 липня 2024 року Андрушківською сільською радою Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 20.11.1989 року /а.с. 5/. Довідкою № 453 від 09 вересня 2024 року, виданої виконавчим комітетом Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, передбачено, що земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 1824783900:03:000:0363, яка розташована за межами населеного пункту с. Макарівка, Житомирського району, Житомирської області, дійсно належить [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] від 27.06.1996 року, виданий Попільнянським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП: [NUMBER] /а.с. 25/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Так, відповідно до вимог\~ глави 6\~розділу ІV\~ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядає суд за місцем проживання заявника. Пункт 1 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимога пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~(із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України, \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності документа, підлягає задоволенню.

Outcome: approved