Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] на строк шість місяців. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею в квартирі також проживає її син [PERSON] . Заявниця зазначає, що впродовж восьми років [PERSON] вчиняє відносно неї фізичне, психічне та економічне насильство. [PERSON] стверджує, що для того, щоб захистити себе вона змушена була неодноразово звертатись до правоохоронних органів, зокрема, 02.05.2022 р., 23.10.2022 р., 28.10.2022 р. та відносно [PERSON] було видано термінові заборонні приписи № 278032, 196172, 196166. Також, постановою Галицького районного суду м. Львова від 16.09.2024 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, з якої вбачається, [PERSON] 20.08.2024 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , порушив заходи термінового заборонного припису серії АА № 044973 від 15.08.2024 року, виданого терміном на 5 днів до 21 год. 40 хв. 20.08.2024 року, а саме: заборону у будь-який спосіб контактувати з мамою [PERSON] , як з особою, що постраждала від домашнього насильства, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв з помешкання. Крім цього, 27.058.2024 року близько 10 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] поводив себе агресивно, словесно погрожував та виганяв з помешкання свою матір [PERSON] , чим вчинив насильство економічного та психологічного характеру. Заявниця, зазначає, що раніше поліцією та судом заходи не принесли очікуваного результату. [PERSON] вважає, що видача обмежувального припису наразі єдиний дієвий спосіб захистити її від насильства з боку [PERSON] . Враховуючи наведене просить заяву задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.10.2024 року відкрито провадження у справі. Заявниця та її представниця в судовому засіданні заяву підтримали з мотивів, наведених у ній. Просить таку задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що таку слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що вбачається з матеріалів справи. Відносно [PERSON] було видано термінові заборонні приписи № 278032, 196172, 196166 /а. с. 13-17/. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 16.09.2024 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, з якої вбачається, [PERSON] 20.08.2024 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , порушив заходи термінового заборонного припису серії АА № 044973 від 15.08.2024 року, виданого терміном на 5 днів до 21 год. 40 хв. 20.08.2024 року, а саме: заборону у будь-який спосіб контактувати з мамою [PERSON] , як з особою, що постраждала від домашнього насильства, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв з помешкання. Крім цього, 27.058.2024 року близько 10 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] поводив себе агресивно, словесно погрожував та виганяв з помешкання свою матір [PERSON] , чим вчинив насильство економічного та психологічного характеру /а. с. 31-34/. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. \~ \~ \~ \~ За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово вчиняється домашнє насильство відносно [PERSON] про що свідчать складені відносно [PERSON] винесені термінові заборонні приписи відносно кривдника. Враховуючи викладене, [PERSON] є постраждалою особою від домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, так як систематично піддавалася протиправним діям зі сторони [PERSON] , що підтверджує необхідність застосування спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, а саме обмежувального припису стосовно кривдника. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 4 вказаної статті обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Таким чином, враховуючи зібрані у справі докази, з метою запобігання та протидії насильству суд дійшов до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити та видати стосовно [PERSON] обмежувальний припис з визначенням заходів тимчасового обмеження його прав, передбачених п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису щодо [PERSON] . Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved