Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна: земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером 5324285703:03:001:0078, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території села Паненки Полтавського району Полтавської області; земельної ділянки площею 0,2135 га з кадастровим номером 5324285703:03:001:0075, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території села Паненки Полтавського району Полтавської області; земельної ділянки площею 2,2999 га з кадастровим номером 5324285700:00:009:0116, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області; земельної ділянки площею 2,72 га з кадастровим номером 5324285700:00:010:0159, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області. За життя [PERSON] розпорядилась своєю власністю на випадок смерті шляхом вчинення заповіту, який посвідчено секретарем Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області [PERSON] . Все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом матиме право [PERSON] заповіла [PERSON] 14 грудня 2023 року за заявою позивача про прийняття спадщини у Решетилівській державні нотаріальній конторі заведено спадкову справу після смерті [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідно до листа виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області за наслідками розгляду листа щодо видачі дублікату заповіту померлої [PERSON] , на сьогоднішній день видача дублікатів заповітів, посвідчених колишньою Шилівською сільською радою не вчиняється. 30 липня 2024 року державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналу заповіту. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] просив визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . Ухвалою судді\~від 15\~серпня 2024\~року у\~справі відкрите\~загальне позовне\~провадження та\~призначене підготовче\~засідання на\~10\~вересня 2024\~року. 10 вересня 2024 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 03 жовтня 2024 року. У судове засідання 03\~жовтня 2024\~року позивач не з`явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином (а. с. 44), у позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 03 жовтня 2024 року подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с. 45). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.\~\~\~ Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 905567, виданого [PERSON] , остання є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 5324285703:03:001:0078, яка розташована на території села Паненки Полтавського району Полтавської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а. с. 8) Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 904949, виданого [PERSON] , остання є власником земельної ділянки площею 0,2135 га, кадастровий номер 5324285703:03:001:0075, яка розташована на території села Паненки Полтавського району Полтавської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а. с. 9). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 березня 2010 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 131/2010, [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] . Спадщина складається з земельної ділянки загальною площею 2,30 га з кадастровим номером 5324285700:00:009:0116, що розташована на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 10). Також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 19726745, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2999 га з кадастровим номером 5324285700:00:009:0116, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а. с. 11-12). Окрім того, як установлено з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: І ПЛ 059362, виданого 29.03.2001 Шилівською сільською радою належить земельна ділянка з кадастровим номером 5324285700:00:010:0159 площею 2,72 га, яка розташована на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 13 15). З вищенаведених доказів судом установлено, що на момент смерті [PERSON] була власником земельних ділянок з кадастровими номерами 5324285703:03:001:0078, 5324285703:03:001:0075, 5324285700:00:009:0116 та 5324285700:00:010:0159. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Згідно копії довідки, виданої 12 грудня 2023 року Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, на момент смерті [INFO] [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою на вказану дату проживала та була зареєстрована одна (а. с. 7). Відповідно до копії заповіту, посвідченого 01 грудня 2015 року секретарем Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 139, [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] (а. с. 16). Як установлено з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, у Решетилівській державні нотаріальній конторі 14.12.2023 було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 17). Постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори від 30 липня 2024 року за вих. № 501/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу заповіту. Крім того було зазначено, що заяв від інших осіб та претензії від кредиторів не надходили (а. с. 19). Згідно копії листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 20 червня 2024 року, у зв`язку з децентралізацією Решетилівською міською радою було створено 8 старостинських округів, однак з початком повномасштабного вторгнення російської федерації процедуру було зупинено та не затверджено старост в округи. Тому видача дублікатів заповітів, посвідчених Шилівською сільською радою не вчиняється. У разі необхідності може бути надана належним чином завірена копію заповіту [PERSON] (а.с. 18). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~ Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1 статті 1223 ЦК України). Право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення (частина\~1\~статті 1225\~ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють, зокрема такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти (крім секретних); видають дублікати посвідчених ними документів. У разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування видається дублікат втраченого або зіпсованого документа. Дублікат заповіту може бути виданий зазначеним у заповіті спадкоємцям, виконавцю заповіту після подання ними свідоцтва про смерть заповідача. У разі смерті спадкоємців, зазначених у заповіті, дублікат може бути виданий їхнім спадкоємцям після подання ними свідоцтва про смерть заповідача і свідоцтва про смерть померлого спадкоємця (частини 1, 4 статті 53 Закону України «Про нотаріат»). У той\~же час\~листом Виконавчого\~комітету Решетилівської\~міської ради\~від 20\~червня 2024\~року було\~повідомлено про\~неможливість отримання\~нимдублікату заповіту та видано належним чином завірена копію заповіту [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).\~ Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК).\~\~ Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.\~\~ \~ \~ \~ \~Зі змісту п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.\~ У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як неодноразово зазначав Верховний Суд зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності. Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, крім судового, шляху відновлення порушеного права. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину,\~а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Ураховуючи відсутність інших спадкоємців після померлої [PERSON] , позивачем було вірно визначено відповідача у даній справі. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем після померлої [PERSON] , проте позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відмовою у вчиненні даної нотаріальної дії, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна даного позову становить 194958,02 грн, що підтверджується довідками про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а. с. а. с. 20-21, 22-23, 24-25, 26-27). Тобто за звернення до суду з даним позовом необхідно було сплатити 1949,58 грн (194958,02*1%) судового збору. З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 1949,58 грн на користь держави. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved