Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] у січні 2024 року звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 121\~200 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача. Позов аргументує тим, що слідчим відділом Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023270300000771 від 13.06.2023 за фактом ДТП, яка мала місце у м. Ніжині по вул. Шевченка поблизу парку ім. Т.Г. Шевченка за участі автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з [NUMBER] , під керуванням перебуваючого у стані алкогольного сп`яніння [PERSON] , який був військовослужбовцем в/ч [NUMBER] та автомобілем марки «Рено Лагуна», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої [PERSON] та пасажир автомобіля малолітня [PERSON] отримали тілесні ушкодження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. При цьому, позивачу та його дочці під час ДТП були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови, забою шийного відділу хребта, а автомобілю спричинено механічні пошкодження. Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 27.10.2023 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. На підставі ст. 62 КК України призначене покарання у виді позбавлення волі замінено на тримання у дисциплінарному батальйоні на строк 2 роки. Позивач вважає, що він та його дочка, в інтересах якої він діє, мають право на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діяннями відповідача, тому просив з відповідача стягнути кошти в сумі 121\~200 грн., які позивач витратив на придбання та розмитнення автомобіля, який фактично знищений внаслідок ДТП. Крім того, протиправними діями [PERSON] було заподіяно моральної шкоди позивачу та його дочці, яку він оцінює у 100\~000 грн., так як під час ДТП вони перенесли значний фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги, страху [PERSON] за життя та здоров`я його дитини. Спричинена моральна шкода виразилась також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з фактичним знищенням автомобіля. У відзиві на позов відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Автомобіль «Фольксаген пасат», р.н. [NUMBER] , на якому він 13.06.2023 вчинив ДТП, є забезпеченим колісним транспортним засобом. Відповідно до договору цивільно-правової відповідальності серії АТ № 4108764 від 12.04.2023 АТ СГ «ТАС». Страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 93\~995,70 грн. за пошкоджений КТЗ. Позивач скористався правом звернення до страховика про відшкодування матеріальної шкоди, а отже вимога про стягнення матеріальної шкоди із відповідача є безпідставною. Вимогу про відшкодування моральної шкоди відповідач вважає недоведеною та необґрунтованою доказами. Так, у постанові про визнання особи потерпілою від 04.08.2023, винесеної старшим слідчим СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ЧабалоюМ.П., зазначено, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 63 від 21.07.2023 у [PERSON] тілесних ушкоджень не виявлено, як і не виявлено їх у [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 64 від 24.07.2023. На цій підставі [PERSON] та [PERSON] , яка є матір`ю малолітньої [PERSON] , було відмовлено у визнанні їх потерпілою стороною в кримінальному провадженні. У вироку Ніжинського міськрайонного суду від 27.10.2023 також не встановлено отримання тілесних ушкоджень позивачем та його дочкою. У відповіді на відзив позивач [PERSON] вказав, що лише 01.04.2024 він отримав листа від страховика про виплату йому суми страхового відшкодування у розмірі 93\~995,70 гривнів. Проте оскільки сума збитків фактично складає 121\~200 грн., адже таку суму витрачено на придбання автомобіля, який в результаті ДТП не придатний до відновлення, тому з відповідача підлягає стягненню недоотримана сума у розмірі 27\~204,30 грн. Також позивач не погоджується із твердженнями відповідача про безпідставність стягнення моральної шкоди, оскільки факт вчинення [PERSON] ДТП у стані алкогольного сп`яніння доведено матеріалами кримінального провадження, а у висновках судово-медичної експертизи, на які вказує відповідач у відзиві безпосередньо зазначено ушкодження, заподіяні позивачу та його дочці внаслідок ДТП. Ухвалою судді 14.03.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою суду 06.05.2024 до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сергієнко А.М. позовні вимоги підтримав щодо стягнення моральної шкоди. Щодо матеріальної шкоди, після дослідження документів про виплачене позивачу страхове відшкодування, просив стягнути 45 939,30 грн, що становить вартість пошкодженого автомобіля позивача після ДТП. Пояснив, що залишки автомобіля після ДТП фактично є брухтом, перебувають у розпорядженні позивача, ним відчужені не були. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві просив провести розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини і дійшов наступного висновку. Вироком Ніжинського\~міськрайонного суду\~Чернігівської області\~від 27.10.2023\~у справі\~№ 740/5089/23,\~провадження №\~1-кп/740/375/23,\~ [PERSON] \~визнано винуватим\~у вчиненні\~злочину,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~286-1\~КК України.\~Цим вироком\~встановлено,\~що [PERSON] ,\~будучи військовослужбовцем\~військової служби\~Збройних Сил\~України,\~обіймаючи посаду\~водія-слюсаря\~інженерно ремонтної\~майстерні пересувного\~ремонтного цеху\~інженерної техніки\~бази зберігання\~та відновлення\~інженерної техніки\~та майна\~військової частини\~ [NUMBER] ,\~у порушення\~вимог ст.ст.\~6,11,49,\~127-128\~Статуту внутрішньої\~служби Збройних\~Сил України,\~ст.ст.\~14,16\~Закону України\~«Про дорожній\~рух»,\~п.п.1.3,\~1.5,\~2.3\~(б),\~12.3,\~12.4,\~18.1,\~18.4\~«Правил дорожнього\~руху»,\~13\~червня 2023\~року близько\~20\~год.\~10\~хв.,\~перебуваючи в\~стані алкогольного\~сп`яніння,\~керував автомобілем\~марки «Volkswagen\~Passat», реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~рухаючись дорогою\~з одностороннім\~рухом по\~вул.\~Шевченка у\~м.\~Ніжині Чернігівської\~області в\~напрямку перехрестя\~з вул.\~Синяківська\~до\~перехрестя з\~вул.\~Батюка\~з\~швидкістю близько\~80\~км/год.,\~перевищуючи\~дозволену у\~населених пунктах\~швидкість,\~\~діючи необережно,\~проявляючи кримінальну\~протиправну недбалість,\~не\~передбачаючи\~настання суспільно\~небезпечних наслідків\~своїх дій,\~хоча повинен\~був і\~міг їх\~передбачити,\~не стежив\~за дорожньою\~обстановкою,\~не відреагував\~на її\~зміну,\~наближаючись до\~нерегульованого пішохідного\~переходу,\~розташованого поблизу\~буд.\~ [ADDRESS] ,\~позначеного дорожнім знаком,\~визначеним пунктом\~5.35.1\~Правил «Пішохідний\~перехід» та\~горизонтальною дорожньою\~розміткою 1.14.1\~«зебра» передбаченою\~п.\~34.1\~Правил,\~перед яким\~зупинився автомобіль\~марки «Renault\~Laguna»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та на\~якому перебувала\~малолітній пішохід\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~не\~застосував\~своєчасно гальмування\~для\~зменшення\~швидкості руху\~керованого\~ним транспортного\~засобу аж\~до його\~зупинки,\~внаслідок чого\~здійснив\~зіткнення\~з автомобілем\~марки «Renault\~\~Laguna»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~та\~допустив\~наїзд на\~пішохода\~ [PERSON] ,\~яка\~перетинала\~по позначеному\~нерегульованому\~пішохідному\~переходу проїзну\~частину\~дороги\~з ліва\~на\~право\~відносно руху автомобіля (а.с.5-10). Автомобіль «Renault\~Laguna», реєстраційний\~номер [NUMBER] , належить на праві приватної власності позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 71 зворот). Автомобіль марки «Volkswagen\~Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент настання ДТП був забезпечений відповідно до полісу № АТ 4108764 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.04.2023 у ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ліміт відповідальності (страхова сума) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00 грн (а.с. 73). 25.07.2023 позивач звернувся до ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 75). Як вбачається зі звіту № 11-D/15/99 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, проведеного відповідно до замовлення АТ «СГ «ТАС», вартість матеріального збитку, без урахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику автомобіля «Renault\~Laguna», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження станом на 13.06.2023 складає 139 825 грн. При цьому, враховано, що досліджуваний КТЗ відновленню не підлягає, тому вартість матеріального збитку буде рівною його ринковій вартості на момент ДТП. Калькуляція вартості відновлювального ремонту не складалась через неможливість відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника (а.с. 56-59). Відповідно до звіту № 91-R/12/83 про визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу «Renault\~Laguna», реєстраційний\~номер [NUMBER] , ринкова вартість пошкодженого об`єкта оцінки складає 45939,30 грн. (а.с. 61-63). На підставі страхового акта № 00300/01/924 від 04.01.2024 АТ «СГ «ТАС» провело 08.01.2024 страхове відшкодування [PERSON] у сумі 93\~885,70 грн., що згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 04.01.2024 складає різницю між дійсною вартістю майна (139\~825 грн.) та вартістю майна у пошкодженому стані (45 939,30 грн.) (а.с.74, 78). [PERSON] , заявивши у позовній заяві вимоги до [PERSON] про стягнення 121 200 грн матеріальної шкоди, не визначив за своїм позовом співвідповідачем АТ «СГ «ТАС», хоча розмір виплаченого йому даним страховиком страхового відшкодування менший за ліміт відповідальності, а відтак за позовними вимогами про стягнення матеріальної шкоди в межах суми, що становить різницю між лімітом відповідальності (160 000,00 грн) і виплаченим страховим відшкодуванням (93\~885,70 грн) - 66 114,30 грн, належним відповідачем є АТ «СГ\~«ТАС»оскільки покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Зазначений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 14-176 цс 18. [PERSON] є належним відповідачем за позовними вимоги про стягнення матеріальної шкоди в решті заявленої до стягнення суми - 55 085,70 грн (121 200,00 грн - 66 114,30 грн). При цьому, у судовому засіданні 02.10.2024 представник позивача\~просив стягнути\~з [PERSON] \~на підставі\~норм статті\~1194\~ЦК України\~вартість пошкодженого\~автомобіля позивача\~після ДТП\~-\~45\~939,30\~грн,\~щоу межах різниці між лімітом відповідальності і виплаченим страховим відшкодуванням, тобто в межах, за якими належним відповідачем є АТ «СГ «ТАС». Установивши,\~що позов\~заявлений до\~неналежного відповідача\~та відсутні\~визначені процесуальним\~законом підстави\~для заміни\~неналежного відповідача\~належним (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31)). Крім того, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Отже, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, потрібно враховувати положення статті 1192 ЦК. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-ІV) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-ІV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ),

Outcome: partial