Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернулись до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.12.2023 року до відділу по Заводському району служби (управління у справах дітей Запорізької міської ради від старшого інспектора сектору ювенальної превенції Санжарової Д.В., надійшло усне повідомлення про те, що 18.12.2023 року до служби «102» надійшов виклик від директора Запорізької гімназії № 13 [PERSON] , яка повідомила, що у неї в гімназії знаходиться малолітня [PERSON] , [INFO] , яку 13.12.2023 року матір залишила саму вдома. Співробітниками ювенальної превенції СЮП відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області спільно зі спеціалістами відділу по району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, а малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня № 5», де вона перебуває і дотепер. Малолітня [PERSON] , [INFO] , з 12.08.2022 року перебуває на профілактичному обліку у відділі по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, по причині проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини внесені відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] , 2011 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з працівниками Запорізького міського центру соціальних служб було обстежено умови проживання родини за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що батьки [PERSON] , 1974 р.н., та [PERSON] , 1969 р.н., мешкають в приватному будинку, який складається з трьох кімнат, коридору та кухні, ванна розташована в кухні, туалет на вулиці. Наявне електропостачання, водопостачання на вулиці, опалення пічне. В прохідній кімнаті є стіл, холодильник та піч. В другій кімнаті шафа для одягу та дрова, кімната не умебльована. В третій кімнаті розкладний диван, розкладне крісло, трюмо, тумба, телевізор, стіл, шафа для одягу, шафа для речей. В кімнаті включений обігрівач, помешкання задимлене. Санітарний стан помешкання незадовільний, присутній сморід. Продуктів харчування в мінімальній кількості. Для виховання та повноцінного розвитку дитини умови не створені. Відповідно до інформації Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП від 05.10.2023 , за ст. 178 ч. 1 КУпАП від 06.10.2023, за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП від 06.10.2023, та за ст. 173- 2 ч. 1 КУпАП від 16.11.2023. [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП від 13.09.2023 року, за ст. 175-1 КУпАП від 05.10.2023 року, за ст. 178 ч. 1 КУпАП від05.10.2023 року, за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП від 16.11.2023 року, за ст. 184 ч. 2 КУпАП від 19.12.2023 року. Відповідно до інформації КНП «ЦПМСД № 2» [PERSON] , [INFO] , спостерігається в центрі, має укладену декларацію з лікарем [PERSON] . Дівчинка на диспансерному обліку не перебуває, щеплена за віком. 14.12.2023 року на прийом до лікаря з`явилась матір без дитини та повідомила, що дівчинка захворіла. Матері були надані рекомендації щодо лікування та запропоновано привести дитину на огляд, але до теперішнього часу на прийом не з`явились. Телефонний зв`язок з матір`ю відсутній. Рекомендації лікарів щодо медичного спостереження та лікування доньки матір виконує частково. Відповідно до характеристики Запорізької гімназії № 13, малолітня [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно. Володіє учбовим матеріалом на достатньому та середньому рівнях. Дівчинка відвідувала школу щодня, тому що не має умов для дистанційного навчання, відсутній інтернет на телефоні. На початку року були добрі результати навчання. На даний час рівень знань значно знизився. Інтерес до навчання втратила. На онлайн-уроки не виходила. Домашні завдання не виконувала. На зауваження педагогів не реагувала. Контроль за навчанням з боку батьків був відсутній. Дитина почала хворіти. По два тижні не відвідувала школу. На прохання класного керівника надати довідки про хворобу матір`ю не надавались. 14.12.2023 року [PERSON] розповіла класному керівнику, що знаходиться вдома одна, тому що матір поїхала начебто забрати телефон з ремонту і повинна була повернутися додому. Насправді телефон був в ломбарді. 15.12.2023 класний керівник дізналася, що батьки додому не приїхали. Дитина знаходилась вдома, у якому відсутнє опалення, була голодна. Після навчальних занять 15.12.2023 року [PERSON] на прохання класного керівника до ранку 18.12.2023 перебувала під наглядом небайдужих батьків однокласників ( [PERSON] та [PERSON] ). Практичний психолог з`ясувала, що мати не дозволяла спілкуватися з однолітками, не дозволяла залишати будинок без нагляду. Дитина часто залишалась одна, після смерті бабусі знаходиться у пригніченому стані. Боїться залишатись з матір`ю, особливо коли та вживає алкогольні напої. Мати вживає при розмові з дитиною ненормативну лексику, може застосувати фізичну силу. [PERSON] зізналась, що не один раз ночувала у однокласників, тому що заважала матері, коли та вживала алкоголь. Зі слів старшої доньки, яка мешкає за кордоном, матір використовує [PERSON] для отримання коштів для своїх потреб, примушує [PERSON] приносити гроші для матері. Матір не працює, живе за кошти дітей. За весь час, коли дитина була без догляду батьків вдома, мати жодного разу у телефонній розмові з класним керівником не запитала за [PERSON] , де вона знаходиться, як себе почуває. Проявила повну байдужість та безвідповідальність. 11.01.2024 року на електронну пошту відділу надійшла заява старшої сестри [PERSON] - [PERSON] (мешкає в Канаді), яка просила не повертати [PERSON] батькам. В своїй заяві [PERSON] вказала, що батьки зовсім не виконують свої батьківські обов`язки відносно [PERSON] , не забезпечують дитину всім необхідним. Вони вживають алкоголь майже кожного дня, мають агресивну поведінку та не мають коштів на забезпечення дівчинки. Батьки вдаються до емоційного та фізичного насильства над дитиною під час алкогольного сп`яніння. Батьки не хвилюються з приводу навчання своєї доньки, [PERSON] кожного дня мала ходити до школи, оскільки не мала приладдя для дистанційного навчання. Часом вона не могла йти до школи, бо батьки влаштовували скандали на усю ніч і вона могла не спати до ранку. Також [PERSON] могла не навчатися через хвороби. Вона постійно хворіє, оскільки вдома було весь час холодно. Також батьки закрили очі на проблеми дитини з зором. Впродовж року вона втратила майже ЗО відсотків зору, а батьки навіть не придбали їй окуляри. Батьки тривалий час ніде не працюють, єдиний дохід цепенсія батька, тому вони часто підговорювали [PERSON] дзвонити сестрі і просити гроші на їжу, які потім витрачали на алкоголь. Лілія також зазначила, що коли вона була дитиною, то відчувала такі ж самі емоції, матір вживала алкогольні напої та била її, часто вдома не було їжі, тому вона не хоче такої долі своїй, сестрі. Вихованням їх та утриманням завжди займалася бабуся, яка померла. [PERSON] - [PERSON] написала заяву, в якій просить надати дозвіл на повернення малолітньої [PERSON] , 2011 р.н., в сім`ю. З малолітньою [PERSON] було проведено бесіду стосовно її подальшої долі. Дитина повідомила, що вона не має бажання повертатися в родину батьків, просить влаштувати її до патронатної сім`ї. Питання щодо стану виконання батьками батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 18.01.2024 року (протокол № 3), на якому одноголосно було вирішено подати до суду позовну заяву про позбавлення батьків батьківських прав. Просить позбавити відповідачів[PERSON] та [PERSON] , батьківських прав відносно доньки: [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів (але не менше 50% прожиткового мінімуму) на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою 01.02.2024 року цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів передано за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.03.2024 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача судове засідання не прибув, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про слухання справи за їх відсутності та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважаних причин. Представник третьої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону, вважають доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія яких знаходяться в матеріалах справи. На даний час дівчинка перебуває в КНП "Міська дитяча лікарня № 5". Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Заводського району від 29.01.2024 р. визнано доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] , батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дитини до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітніх дітей і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Таким чином, беручи до уваги вказані вище обставини в сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, з максимально можливим урахуванням інтересів неповнолітньої доньки, позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, підлягає задоволенню. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі, будучи батьками неповнолітньої доньки, заходів для забезпечення належних умов її виховання, фізичного, духовного та морального розвитку не приймають, про її стан здоров`я не піклуються, матеріально не забезпечують, дівчинка перебуває в КНП «Міська дитяча лікарня № 5», що свідчить про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню доньки, у зв`язку з цим суд дійшов висновку про позбавлення [PERSON] та [PERSON] , батьківських прав відносно доньки: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved