Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Зміст позовних вимог У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округуСазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин Андрій Миколайович, в якій просить суд визнати виконавчий напис № 2977 від 16.07.2021, який вчинено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою О.М. на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» таким що не підлягає виконанню. У позовній заяві також позивачем викладені клопотання витребування доказів та заявлено про забезпечення позову. Позивач посилається на те, що між сторонами укладений кредитний договір № Z06.00610.004852042 від 29.01.2019, за яким позивач в період часу з 29.01.2019 до 15.11.2020 виконував свої обов`язки у повному обсязі. Згодом у позивача виникла заборгованість перед відповідачем, та він просив відповідача зробити реструктуризацію боргу. Всупереч проханню позивача відповідач 16.07.2021 звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни та вчинив виконавчий напис № 2977 щодо вищевказаного боргу. Виконавчий напис №2977 був направлений на виконання до приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича, який 08.09.2021 за № 66745045 відкрив виконавче провадження. Позивач вважає вчинений виконавчий напис протиправним і таким, який не підлягає виконанню, оскільки чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, на момент вчинення виконавчого напису, передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Позиція сторони відповідача У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити у задоволення позовних вимог, вказуючи, що 29.01.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z06.00610.004852042. АТ «Ідея Банк» належним чином виконано обов`язки згідно з Кредитним договором. З іншої сторони, [PERSON] , як позичальник згідно з умовами кредитного договору, власних зобов`язань не виконував, внаслідок чого станом на 07.06.2021 у нього утворилася заборгованість за таким кредитним договором у розмірі 178189,03 грн. У зв`язку з вказаним вище на адресу боржника кредитором було надіслано вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та довідку-розрахунок заборгованості. Позивач жодним чином не висловив заперечень щодо змісту надісланої вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань. Відповідач стверджує, що викладене свідчить про те, що позивач погодився з вимогами АТ «Ідея Банк», проте на теперішній час намагається відтермінувати момент повернення боргу, що свідчить про свідоме ухилення [PERSON] від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідач вказує, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису подавались всі необхідні документи (перелік яких зазначає). Подані документи цілком підтверджували наявність та безспірність кредитної заборгованості. Щодо вчинення виконавчого напису за договором, який нотаріально не посвідчений, відповідач вказує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову № 662 в частині, в тому числі п. 2 вказаного Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак вказаною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова № 662, внаслідок чого така втрачає чинність в загальному порядку, встановленого законом для нормативно-правових актів. У постанові від 23.01.2020 Верховний Суд у справі № 355/1214/16-ц підтвердив чинність Постанови № 662, зазначивши таке: «при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п.3.5. п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітками стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2022 № 480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» затверджено «Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України», згідно з п.1 яких розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а саме п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 виключено. Таким чином, відповідач стверджує, що спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності постановою № 662, оскільки така втратила чинність в частині розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 28.04.2022, тобто з моменту набрання чинності вказаною вище постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2022 № 480. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуСазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 2977 від 16.07.2021, яке проводиться у виконавчому провадженні № 66745045, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Яцишиним Андрієм Миколайовичем щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 180089,03 грн на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк». Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, на підставі яких було складено виконавчий напис № 2977 від 16.07.2021. Витребувано у Київського державного нотаріального архіву документи, що стали підставою для вчинення приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною оскаржуваного виконавчого напису № 2977 від 16.07.2021. 29 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 02 вересня 2024 року від Київського державного нотаріального архіву надійшов лист щодо неможливості виконання ухвали суду. Фактичні обставини справи, встановлені судом 29.01.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z06.00610.004852042, за умовами якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 115000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговували кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 48 місяців. Відповідно до виписки за договором № Z06.00610.004852042 за період з 29.01.2019 по 07.06.2021 [PERSON] частково здійснював погашення кредиту та процентів. 13.06.2021 Акціонерне товариство «Ідея Банк» направило позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.06.2021 № 12.4.2/Z06.00610.004852042. 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуСазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис № 2977 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору кредиту та страхування № Z06.00610.004852042 від 29.01.2019, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 15.10.2020. Запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк», стягнути з [PERSON] за період з 15.11.2020 по 07.06.2021 включно у загальному розмірі 180089,03 грн. Встановити, які саме документи надавались відповідачем нотаріусу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису неможливо, оскільки станом на 26 липня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округуСазонова Олена Миколаївна не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву, що підтверджується листом № 2603*48985706*1*1* від 10.07.2024. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Яцишиним Андрієм Миколайовичем постановою від 08.09.2021 ВП № 66745045 відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 180089,03 грн на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуСазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованого в реєстрі за № 2977 від 16.07.2021. Норми права та мотиви суду Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: « 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Однак приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, визнані нечинними з дня їх прийняття. Доказів того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору стороною відповідача не надано, а доводи викладені у відзиві на позовну заяву суд вважає необґрунтованими у зв`язку з вище викладеним. Оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. З матеріалів справи вбачається, що відповідач направляв позивачу вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, однак вказана обставина не підтверджує того, що позивач з нею ознайомився або погодився з вказаною сумою заборгованості. За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 2977, вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуСазонової Оленою Миколаївною щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» в загальному розмірі 180089,03 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1816,80 грн (1211,20 грн + 605,60 грн).

Outcome: approved