Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. В червні 2024 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» ( далі - ТОВ « ФК « КРЕДИТ - КАПІТАЛ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 015,00 грн. В обґрунтування позову зазначено , що 24.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (надалі - ТОВ « МІЛОАН») та [PERSON] укладено кредитний договір № 5102507, відповідно до умов якого відповідач отримав 5 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором . Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором . Відповідно до графіку сплати кредитних коштів ( Додаток №1 до кредитного договору № 5102507 від 24.10.2021 ) , платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 23.11.2021. ТОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконав в повному обсязі , надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму , а відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору . 24.10.2021, відповідно до умов кредитного договору , між позивачем та ТОВ «МІЛОАН» укладено Договір про відступлення права вимоги № 80-МЛ. Відповідно до вказаного договору, ТОВ « ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», у тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 5102507 від 24.10.2021 . Зазначає, що заборгованість відповідача перед ТОВ « ФК« КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за кредитним договором № 5102507 від 24.10.2021 складає 20 015,00 грн , з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5 000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 15 015,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн . Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 015,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 21.06.2024 , провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та розміщення оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України . Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5102507, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. ( а.с. 13-21) Пункт.7.1 кредитного договору визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін , що ним обумовлені , з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «МІЛОАН» вчинили дії, визначені ст.11 та ст.12 Закону України « Про електронну комерцію ». Відповідач підписав кредитний договір , шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором . Того ж дня, 24.10.2021 , [PERSON] ознайомився та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором R5285146, 2021-10-24 10:23:04 паспорт споживчого кредиту, інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), в якому прописані умови кредитування та орієнтовна загальна вартість кредиту. (а.с. 23-24) З довідки\~про ідентифікацію\~вбачається,\~що клієнт\~ [PERSON] ,\~з яким\~укладено договір\~№ 5102507 від 24.10.2021, ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор R5285146, час відправки ідентифікатора позичальнику 2021-10-24 13:26:35, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор, [NUMBER] . (а.с. 25) Добровільне укладення відповідачем даного договру підтверджує Анкета-заява на кредит № 5102507 позичальника [PERSON] від 24.10.2021 ( а.с. 26) Платіжним дорученням № 59477394 від 24.10.2021 підтверджується перерахування ТОВ « МІЛОАН» коштів у сумі 5000,00 грн , шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника [PERSON] ( а.с.28) Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст.525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно доположень\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частинами 3, 4, 5, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 24.10.2021 між позивачем та ТОВ «МІЛОАН» укладено Договір про відступлення права вимоги № 80-МЛ. Відповідно до вказаного договору, ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН» , у тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 5102507 від 24.10.2021 . Заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за кредитним договором № 5102507 від 24.10.2021 складає 20015,00 грн , з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 15015,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн .( а. с.31) 18.04.2024 відповідачу було надіслано ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» письмову претензію про погашення кредитної заборгованості (вих. №21685532319) на адресу, вказану нею в кредитному договорі ( [ADDRESS] ), так як всупереч умовам договору взяті на себе зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості та відсотків [PERSON] не виконував. (а.с. 44) Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Враховуючи норми діючого законодавства України, суд погоджується з доводами позивача щодо стягнення суми боргу за основною сумою боргу у розмірі 5000,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за процентами. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 передбачено , що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Також Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України. За умовами договору кредитування №5102507 від 24.10.2021 ( п. 1.2. Договору) кредит в розмірі 5000,00 грн наданий строком на 30 днів з 24.10.2021. Термін (дата) повернення кредиту та процентів за користування кредитом 23.11.2021 (п.1.4. Договору). Згідно з п. 1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом: 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 Договору передбачено , що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №5102507 від 24.10.2021, прострочена сума заборгованості за відсотками станом на 26.04.2024 складає складає 15 015,00 грн . Таким чином заборгованість за процентами у сумі 15 015,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд приймає розрахунки заборгованості, надані стороною позивача та вважає їх належними та допустимими доказами, які підтверджують суми, які підлягають стягненню, в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунків позивача. Частинами 1-4\~ ст.12 ЦПК України\~передбачено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У силу ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім його умов, а також позивачем, на виконання вимог\~ст. 81 ЦПК України, доведені обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підтверджений належними доказами, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 20 015,00 грн. Щодо судових витрат. Згідно платіжної інструкції №2141 від 23.05.2024 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved