Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

30.05.2024 [PERSON] , в особі представника адвоката Коротченко Д.О., звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2021 вона та відповідач уклали шлюб. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинились пів року тому, втрачено взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, у сторін окреме господарство та роздільний бюджет, продовження подружнього життя неможливо, суперечить інтересам сторін та дитини, у зв`язку із чим позивач просить суд розірвати шлюб. Крім того, позивач зазначила, що дитина [PERSON] наразі проживає разом зі нею та перебуває повністю на її утриманні. Дитина має проблеми зі здоров`ям, внаслідок чого вимушена систематично проходити коштовні медичні огляди, дослідження, здавати аналізи, приймати ліки призначені лікарями. На підтвердження чого позивачем долучено медичні виписки. Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріальну допомогу не надає та фактично переклав даний обов`язок в повному обсязі на позивача. У зв`язку із чим позивач також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, яка проживає разом із нею. Відповідно до автоматизованої системи документообігу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу було розподілено та передано головуючому судді Рибалко Н.І. 07.06.2024 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя заяву [PERSON] залишено без руху, а позивачу надано термін для усунення недоліків. 13.06.2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Коротченко Д.О. на виконання ухвали суду від 07.06.2024 року, надійшла заява про усунення недоліків шляхом долучення квитанції про сплату судового збору. Ухвалою суду від 17.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позов не подав, заяви чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1126. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.10.2021, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 621. Зі змісту позову вбачається, що сторони фактично припинили подружні відносини. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно з ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, відсутність відзиву відповідача на позов, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню, оскільки підстави для збереження шлюбу відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти стягуються з дня подачі позову до суду. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Разом з тим, в обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів позивач долучила до матеріалів справи на підтвердження наявності проблем зі здоров`ям у малолітньої доньки [PERSON] : копію виписки № 7624 із медичної картки стаціонарного (амбулаторного) хворого на ім`я [PERSON] ; лист ФОП [PERSON] про надання інформації, з якого вбачається, що дитина [PERSON] отримує послугу логопедичних занять у «Діагностичному корекційному центрі Анастасії Сомової», яку сплачує мати [PERSON] ; касовий чек від 28.05.2024 про оплату нічного ЕЕГ моніторингу із записом на електронний носій, яким підтверджується проведення оплати за діагностичне обслідування дитини в розмірі 7 750 грн.; заключення ЕЕГ, яким підтверджується наявність проблем зі здоров`ям у дитини. Як свідчить зміст позовної заяви, відповідач є працездатною особою. Дані про його скрутне матеріальне становище, наявність інших утриманців, наявність проблем зі здоров`ям тощо матеріали цієї справи не містять. Відповідач не надав суду відзиву, та з урахуванням засад змагальності не довів наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 182 СК України, які б впливали на можливість визначення аліментів у меншому розмірі, ніж просила позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, та на підставі вищенаведених положень законодавства, суд вважає можливим встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення вказаних позовних вимог і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] , підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, стягування аліментів необхідно присудити із дня пред`явлення [PERSON] до суду позову, тобто з 30.05.2024 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позову, з врахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 1\~211,20 грн. Крім того, враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами про стягнення аліментів, у відповідності до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved