Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач 22.01.2024 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 05.04.2021 року був вчинений виконавчий напис № 88268 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 17344,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною 01.11.2023 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» даної заборгованості. Про існування виконавчого напису позивачу стало відомо в січні 2024 року, з мобільного додатку «Дія», в якому вона побачила вище зазначену постанову. Крім того, виконавцем при винесені постанови також враховано стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 1734,40 грн., стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 975,22 грн., при зверненні стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника. З урахуванням грошових коштів, що підлягають стягненню на користь приватного виконавця, загальна сума стягнення складає 20 053,62 грн. Постанова позивачу не надсилалась, копію даної постанови позивач роздрукувала з мобільного застосунку «Дія». Позивач вважає, що виконавчий напис щодо стягнення з неї заборгованості на користь відповідача є незаконним з наступних підстав. Приватним нотаріусом порушені правила та умови видачі виконавчих написів, а саме: приватний нотаріус має право вчиняти виконавчий напис на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості - нотаріально посвідчений договір. Договір, з яким ТОВ «ВВС-Факторинг» звернулось до нотаріуса, не є нотаріально посвідченим. Приватний нотаріус Головкіна Я.В. при вчинені оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності прав у відповідача звертатись за виконавчим написом та у безспірності розміру суми, заявленої до стягнення. З наведених вище підстав позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору. Ухвалою суду від 30.01.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зобов`язано третіх осіб надати відповідні відомості, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву (а.с.10-11). Ухвалою суду від 30.01.2024 року заяву позивача про забезпечення позову по даній справі задоволено. Відповідач ТОВ «ВВС-Факторинг» належним чином були повідомлені про розгляд справи, шляхом надсилання на адресу їх реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.26), згідно якого поштове відправлення вручено 26.02.24 року представнику Волошиній. Крім того, за заявою представника відповідача адвоката Юхименка Ю.Ю. від 06.02.2024 року, його було ознайомлено з матеріалами справи в електронному вигляді шляхом надання доступу до електронної справи (а.с.16-17). Відповідач не скористався правом на відзив, додаткових клопотань або заяв до суду не направив. Третя особа приватний нотаріус Головкіна Я.В. належним чином повідомлялась про розгляд справи, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 08.02.2024 року, згідно якої ухвала про відкриття провадження 08.02.2024 року о 16:02 год. була доставлена на її електронну адресу [INFO] (а.с.24). Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 08.02.2024 року, згідно якої ухвала про відкриття провадження 08.02.2024 року о 16:02 год. була доставлена на її електронну адресу [INFO] (а.с.25). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 05.04.2021 року був вчинений виконавчий напис №88268 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 17 344,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису 01.11.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» даної заборгованості (а.с.5). Крім того, постановою приватного виконавця з позивача також стягнуто основну винагороду приватного виконавця в сумі 1 734,40 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 975,22 грн. Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. не надала суду належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення спірного виконавчого напису. Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду також не надано. Своїм правом на подання відзиву ТОВ «ВВС-Факторинг» не скористалося. Суд позбавлений можливості перевірити законність та достатність наданих приватному нотаріусу документів для вчинення спірного виконавчого напису, визначити строки, за які стягнуто заборгованість та самі складові такої заборгованості. Таким чином матеріали не містять належних та допустимих доказів, що спірний виконавчий напис №88268 від 05.04.2021 року було видано на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 816,80 грн. за подання до суду позовної заяви (а.с.1), На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved