Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Короткий зміст\~позовних вимог. 06 травня 2024 року КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі КП «Теплоенерго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача, як власника нерухомого майна, на їх користь заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01 листопада 2008 року по 29 лютого 2024 року за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] в сумі 85686,48 грн., нараховані станом до 23.02.2022 року на суму заборгованості 3% річних в сумі 117,69 грн., інфляційні втрати в сумі 195,76 грн. та судові витрати на судовий збір в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КП «Теплоенерго» відповідно до положень ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. КП «Теплоенерго» надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину. В результаті невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг станом на 15 квітня 2024 року утворилась заборгованість за період з 01 листопада 2008 року по 29 лютого 2024 року в сумі 85686,48 грн., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії та постачання гарячої води та плати за абонентське обслуговування. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути суму боргу з урахуванням 3% річних за період з 01\~листопада 2008\~року по\~23\~лютого 2022\~року в розмірі 117,69 грн. та встановленого індексу інфляції в розмірі 195,76 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція учасників справи в судовому засіданні. Представник позивача КП «Теплоенерго» Головньова Л.М. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Згідно до ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Обставини, установлені судом. Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.09.2023 року №346650236, [PERSON] на праві спільної часткової власності, в розмірі частки, належить квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В., серія та номер:1027. Отже, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] . За розрахунком позивача станом на 15 квітня 2024 року відповідач має заборгованість по оплаті наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води та плати за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2008 року по 29 лютого 2024 року, яка становить 85686,48 грн. Відповідачем не подано заперечень на спростування проведеного позивачем розрахунку. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~№ 2189-VIII від 09.11.2017 року, ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК\~України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за послуги за спожиту теплову енергію та гарячу воду, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду в розмірі 85686,48 грн. Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Отже, на користь позивача з відповідача за період з 01 листопада 2008 року по 23 лютого 2022 року підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 117,69 грн. та інфляційні втрати в розмірі 195,76 грн. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову. З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, що підтверджено документально.

Outcome: approved