Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2024 р. заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить суд: звільнити її від обов`язків опікуна над підопічним [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я та неможливістю належним чином опікуватись недієздатним. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2024 заяву передано на розгляд судді Ул`яновської О.В. (а.с. 9). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.08.2024, відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду (а.с. 12). Заявник у минулому судовому засіданні підтримала заяву з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не прийшла, повідомлена належним чином, доводів та міркувань відносно заяви не висловлено, заяви про слухання їх справи не надходило. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.05.24 визнано недієздатним [PERSON] (а.с. 3). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.24 призначено заявницю опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 8). Матеріали справи не містять доказів щодо звернення заявника до опікунської ради про прийнятя позитивного рішення, щодо звільнення особи як опікуна. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Відповідно до вимог ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною першою ст. 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положенням ч. 4 ст. 63 ЦК України, передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частинами першою, третьою та четвертою статті 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може погодитися, з твердженнями заявниці, оскільки у суду не має жодної виписки щодо стану здоров`я її, які доводять неможливість виконувати функції опікуна за станом здоров`я. Доказів погіршення стану здоров`я заявниці, або що за станом здоров`я не може бут опікуном доказів не надано. Також доказів існування у заявниці інших об`єктивних причин неможливості повного чи часткового виконання обов`язків опікуна (стан здоров`я, робочий графік, погані відносини з підопічним тощо) щодо підопічного суду не надано. Об`єктивних підстав для звільнення діючого опікуна у зазначеному поданні не міститься. Суд також звертає увагу на те, що опікун недієздатного має відповідні обов`язки щодо опіки над такою недієздатною особою (дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням), та не може відмовлятися від їх здійснення без поважних причин. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд констатує, що в заяві відсутня мотивація потреби в звільненні опікуна від повноважень над недієздатною особою, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неможливості повноцінного виконання обов`язків опікуном і необхідності призначення іншого опікуна над недієздатним. V. Розподіл судових витрат згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed