Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

16 квітня 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Праймфід" до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 15 серпня 2023 року по [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "BMW 316" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач ТОВ "Праймфід", та автомобіля "Volvo" д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/15131/23 від 09 жовтня 2023 року, винною у спричиненій ДТП було визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант".16 лютого 2024 року ТДВ СК "Альфа-Гарант" виплатило на користь ТОВ "Праймфід" страхове відшкодування у сумі 141 000,00 грн. Відповідно до висновку експерта № 049/24 від 25 березня 2024 року, ринкова вартість автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] в непошкодженому вигляді станом на дату ДТП становить 439 348,00 грн, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля станом на дату ДТП становить 530 817,31 грн; ринкова вартість автомобіля пошкодженого внаслідок ДТП становить 129 381,88 грн. Автомобіль "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] вважається фізично знищеним, оскільки ремонт є економічно необгрунтованим, так як витрати на відновлювальний ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Враховуючи викладене, з відповідача, як винуватця ДТП, підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, за мінусом сплаченого страхового відшкодування, що складає 168 966,12 грн (439 348,00 грн-129 381,88 грн-141 000,00 грн).Також позивач просить суд стягнути із відповідача витрати, пов`язані з проведенням експертизи -10 000,00 грн, суму сплаченого судового збору 3028,00 грн, та витрати понесені позивачем на професійну правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 28 травня 2024 року зазначена справі надійшла до вказаного суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2024 року цивільну справу № 760/8963/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 30 травня 2024 року. 11 червня 2024 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА, у якій зазначено, що [PERSON] вибула з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , 26 вересня 2023 року. Ухвалою суду від 14 червня 2024 року було відкрито провадження у справі (із врахуванням положень частини десятої статті 28 ЦПК України) та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 07 серпня 2024 року на 10:00 год. Окрім того, зазначеною ухвалою суду до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант". Судове засідання призначене на 07 серпня 2024 року було відкладено на 30 вересня 2024 року на 12:00 год. У судове засідання призначене на 30 вересня 2024 року з`явилася представник позивача, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у даній справі. Причини неявки відповідача суду невідомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме, шляхом надсилання повісток про виклик до суду на адресу останнього відомого зареєстрованого місця проживання. Однак зазначені повістки повернулися до суду без вручення адресату з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Окрім того, про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлялася шляхом направлення смс-повідомлення про виклик до суду на номер телефону зазначений у позовній заяві, та відповідно до довідки, яка міститься у матеріалах справи смс-повідомлення з викликом її у судове засідання призначене на 30 вересня 2024 року було отримано [PERSON] 07 серпня 2024 року у застосунку "Viber". Також відповідно до довідки про доставку електронного листа, яка міститься у матеріалах справи, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 14 червня 2024 року була доставлена [PERSON] на її електронну скриньку [INFO] 07 серпня 2024 року о 16:46 год. Окрім того, оголошення про виклик [PERSON] до суду було опубліковано на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки в судове засідання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - невідомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв щодо відкладення розгляду справи або щодо розгляду справи за відсутності представника до суду не надходило,пояснень стосовно позову до суду також не надходило. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від неї не надійшов відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, ухвалою суду від 30 вересня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи, проти чого й у своїй заяві не заперечувала представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов наступного висновку. 15 серпня 2023 року по [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "BMW 316" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач ТОВ "Праймфід", та автомобіля "Volvo" д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/15131/23 від 09 жовтня 2023 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 12-13). Постанова набрала законної сили. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоду було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В силу статті 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] , на праві власності зареєстрований за позивачем ТОВ "Праймфід". (а.с.15-16). Згідно висновку експерта № 049/24 від 25 березня 2024 року за результатами проведення експертно-товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, завданого власнику колісного транспортного засобу "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] , ринкова вартість автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] у непошкодженому вигляді станом на дату ДТП становить 439 348,00 грн; вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталась 15 серпня 2023 року, станом на дату ДТП становить 530 817,31 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, станом на дату ДТП становить 439 348,00 грн; ринкова вартість автомобіля пошкодженого внаслідок ДТП в пошкодженому вигляді станом на дату ДТП становить 129 381,88 грн (а.с. 33-87). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "BMW 316" д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" згідно полісу 214968367 (а.с.14). 16 серпня 2023 року представником позивача було повідомлено ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" про вчинення дорожньо-транспортної пригоди (а.с.20-21). 29 січня 2024 року ТОВ "Праймфід" було подано до ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" заяву про страхове відшкодування пов`язане із пошкодження автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП 15 серпня 2023 року (а.с.25). Згідно угоди про розмір страхового відшкодування від 09 лютого 2024 року ТДВ СК "Альфа-Гарант" та ТОВ "Праймфід" з метою врегулювання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15 серпня 2023 року в вини водія забезпеченого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована страховиком полісом 214968367, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] , сторони досягли згоди, що сума страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 15 серпня 2023 року складає 143 600 грн. Страховик та потерпілий досягли згоди, що сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом складає 2600 грн, тобто сума страхового відшкодування складає 141 000 грн (а.с.22). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування згідно згаданої угоди сума страхового відшкодування склала 141 000 грн (а.с.23). Відповідно до виписки по рахунку від 20 березня 2024 року, ТДВ СК "Альфа-Гарант" 16 лютого 2024 року виплатило на користь ТОВ "Праймфід" кошти у розмірі 141 000,00 грн, призначення платежу "653*Страх. відшк. Праймфід ТОВ (ІПН 33144015) зг.страх акту №ЦВ/23/4483 за дог.страх №214968367 від 04.06.2023. Без ПДВ" (а.с.26). Позивачем на поштову адресу [PERSON] , а також на її електронну адресу надсилалося повідомлення про проведення огляду автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] , з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого його власнику внаслідок пошкодження у ДТП (а.с.27-29). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно положень статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, позивач правомірно звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, оскільки у нього виникло право на відшкодування шкоди, а саме різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням сплаченого страхового відшкодування. Звертаючись із позовом до суду позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 168966,12 грн, які становлять різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП за мінусом сплаченого страхового відшкодування: 439 348,00 грн (вартість авто на момент ДТП) - 129 381, 88 грн (вартість авто у пошкодженому після ДТП стані) - 141 000,00 (сума виплаченого страхового відшкодування) = 168 966,12 грн - розмір майнової шкоди, яка підлягає стягненню із відповідача. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно положень статей 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на встановлені обставини, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано доводи позивача та докази, надані ним на підтвердження заявлених вимог, з огляду на встановлені судом під час розгляду обставини суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення із відповідача витрат, пов`язаних із проведенням експертизи у розмірі 10 000 грн, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що 28 лютого 2024 року між ТОВ "Праймфід" та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання експертних послуг, предметом якого є проведення транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] з метою визначення вартості відновлювального ремонту, ринкової вартості автомобіля до та після ДТП, а також вартості матеріального збитку, завданого його власнику внаслідок пошкодження в ДТП, що сталась 15 серпня 2023 року станом на дату проведення експертизи. Відповідно до пункту 2.1 договору вартість послуг, наданих за договором, втановлюється у розмірі 7000 грн без ПДВ. У разі, якщо для визначення вартості матеріального збитку необхідно буде визначити утилізаційну вартість пошкодженого автомобіля, то вартість послуг, наданих за цим договором, встановлюється у розмірі 10 000 грн (а.с.89-91). Згідно рахунку № 049/24 від 11 березня 2024 року, оплата за проведення транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] згідно договору від 28 лютого 2024 року склала 10 000,00 грн (а.с.92). Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 13 березня 2024 року, ТОВ "Праймфід" перерахувало на рахунок [PERSON] кошти у розмірі 10 000 грн (призначення платежу: оплата за послуги експертизи автомобіля [NUMBER] згідно договору від 28 лютого 2024 року, без ПДВ (а.с.93). Відповідно до акту наданих послуг від 25 березня 2024 року ТОВ "Праймфід" та ФОП [PERSON] склали даний акт про те, що транспортна-товарознавча експертиза автомобіля "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] , згідно договору від 28 лютого 2024 року виконана якісно та в установлений строк. Вартість робіт по даному акту становить 10 000 грн (а.с.94). Згідно позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тож сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ. Таким чином позивач надав суду докази понесених ним витрат, пов`язаних в розглядом справи, а враховуючи, що позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, зазначені витрати підлягають відшкодування з боку відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн На підставі викладеного,

Outcome: approved