Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано\~тим,\~що вона є онукою померлої [PERSON] . Головою двору за адресою [ADDRESS] являлась до дня своєї смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2024 вона успадкувала після смерті [PERSON] частину земельної ділянки з кадастровим номером 1820885000:05:001:0059 загальною площею 0,3049 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, а іншу частину зазначеної земельної ділянки успадкував її син [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2024 позивачка також успадкувала після смерті [PERSON] частину земельної ділянки з кадастровим номером 1820885000:02:001:0002 загальною площею 1,8117 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, а іншу частину зазначеної земельної ділянки успадкував [PERSON] . Її батько [PERSON] відмовився від прийняття своєї частини спадщини на її користь. 12.02.2024 приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком В.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що у неї відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавиці на вказаний житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстроване. Позивачкою, було замовлено та оплачено виготовлення технічного паспорту на вказаний вище житловий будинок. Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 03.04.2024 року, оціночна вартість житлового будинку складає 119336 гривень. Враховуючи, що Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законолм вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 22.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 12.06.2024 до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи: № 90/2016, заведена до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 18.07.2024 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Ковальчук А.В. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача - Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з відсутністю заперечень. Відповідач - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п. 22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] являється сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивачка являється рідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно довідки № 106 від 14.02.2017, виданої виконкомом Романівської сільської ради Бердичівського району, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрвована за адресою: [ADDRESS] . Протягом 6 місяців після її смерті по вказаній адресі були зареєстровані: син [PERSON] , невістка [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] . Згідно довідки № 107 від 14.02.2017, виданої виконкомом Романівської сільської ради Бердичівського району, земельна ділянка орієнтованою площею 0,4400 га, в тому числі 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,1900 га для ведення особистого селянського господарства не приватизована та занходитьсмя за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до виписки з погосподарської книги № 40 від 14.02.2024 року, головою двору за адресою [ADDRESS] являлась до дня своєї смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2024 року позивачка успадкувала після смерті [PERSON] частину земельної ділянки з кадастровим номером 1820885000:05:001:0059 загальною площею 0,3049 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, а іншу частину зазначеної земельної ділянки успадкував її син [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2024 року Позивачка також успадкувала після смерті [PERSON] частину земельної ділянки з кадастровим номером 1820885000:02:001:0002 загальною площею 1,8117 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, а іншу частину зазначеної земельної ділянки успадкував [PERSON] . [PERSON] , [INFO] відмовився від прийняття своєї частини спадщини на користь [PERSON] , вказана заява міститься в матеріалах спадкової справи № 90/2016, відкритої після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки № 172 від 09.02.2017, виданої Бердичівським МБТІ, що станом на 31.12.2012, згідно наявних паперових носіїв право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 03.04.2024, оціночна вартість житлового будинку складає 119336 гривень. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.М. від 12.02.2024 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що у [PERSON] відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не претендує на спадкове майно за законом, визнає позовні вимоги позивача, матеріалами спадкової справи підтверджено, що позивач є спадкоємцем за законом житлового будинку померлої [PERSON] , що як наслідок до позивача переходять всі майнові та окремі особисті немайнові права та обов`язки спадкодавця на це майно, при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, іншого позасудового порядку реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, суд уважає вимоги позивача обґрунтованими та підставними та такими, що підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved