Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 04 червня 2024 року надійшла позовна заява, в якій позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 ( однієї/четвертої) частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] надав письмову заяву до служби у справах дітей Помічнянської міської ради, що він не має можливості забрати для спільного проживання свою доньку через матеріальні труднощі. Також повідомив, що дитина від народження з ним не проживала. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, що й спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом . Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Пояснила, що при народженні дитина записана [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 06.11.2019 реєстратором Новоукраїнського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, згідно заяви батька та матері про визнання батьківства, прізвище дитини [PERSON] було змінено на [INFO] , прізвище батька [PERSON] було змінено на [PERSON] . Наголосила, що відповідач [PERSON] навчанням та вихованням дитини не цікавиться. Жодного разу не проходив до школи та на батьківські збори. [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоровям дитини, морально та матеріально не підтримує її. Додатково представник позивача зауважила на тому, що відповідач не зявився в судове засідання, відзиву на позовну заяву не надав, тому просить винести заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання останній повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення ухвали суду за місцем реєстрації, якою відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». За наведеного, ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається врученою. Крім того судом 04.09.2024 опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , [INFO] , зазначив, що [PERSON] з моменту смерті її матері [PERSON] , тобто з березня 2024 року, проживає у його родині. За цей час відповідач не проявляв ініціативи на зустріч з [PERSON] . Один раз відповідач давав для [PERSON] овочі та декілька разів кишенькові кошти. При цьому свідок [PERSON] зауважив, що не бачив відповідача та не знав про його існування до виповнення [PERSON] 5 років. Лише після того, як [PERSON] записали на прізвище відповідача, від дізнався про батька дитини. Проте, відповідач ніколи не проживав з [PERSON] , навіть у ті часи, коли мати [PERSON] проживала разом з відповідачем. Додатково свідок наголосив, що перед судовим засіданням він телефонував відповідачу та повідомив про розгляд справи, на що останній відповів, що не вбачає підстав для явки до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2024 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.09.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. При розгляді справи 03.10.2024, суд, згідно з вимогами ст.ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення, про що постановив протокольну ухвалу. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд за результатами вивчення та дослідження матеріалів справи, а також наданих пояснень сторін та дітей відносно яких вирішується справа доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Кіровоградській області, та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044755637 від 27.05.2024, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у місті Кіровоград, про що 15.04.2014 було вчинено актовий запис за № 68. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 19). Зі змісту довідки №218 від 22.04.2024, виданої виконкомом Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з часу свого народження проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] (яка померла [INFO] ), бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] 1985 року народження проживає по теперішній час з бабусею [PERSON] 1960 року народження та дідусем [PERSON] . Батько участі у вихованні дитини не приймав та не приймає (а.с.18). З характеристики учня 4-б класу "Опорного закладу "Ліцей №1 імені Героя України Березняка Євгена Степановича " Помічнянської міської ради Кіровоградської області [PERSON], встановлено, що вона навчається в 4-Б класі з 2020 року. З першого класу опановує навчальний матеріал на високому рівні. Дитина має гарну пам`ять та належне виховання. Про [PERSON] завжди піклувалася мати. Зараз дівчинка проживає із сім`єю дядька. Дівчинка охайна, всім шкільним приладдям забезпечена, домашні завдання виконує і заняття без поважних причин не пропускає. Батько навчанням та вихованням дитини не цікавиться. Жодного разу не приходив до школи та на батьківські збори (а.с. 20). Зі змісту довідки №65 від 23.04.2024 виданої КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Новоукраїнської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом сімейного лікаря, як задекларований пацієнт. До медичного закладу за профілактичними оглядами та лікуванням зверталась з мамою [PERSON] (а.с. 21). Згідно наказу служби у справах дітей Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 19.04.204 №14, встановлено, що малолітню [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано в сім`ю рідного дядька [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з ухиленням батька [PERSON] від виконання батьківських обов`язків до вирішення питання надання дитині правового статусу та подальшого влаштування до сімейних форм виховання (а.с. 14). Згідно акту обстеження умов проживання від 18.04.2024 №41 з метою тимчасового влаштування дитини за адресою [ADDRESS] , встановлено, що житло розміщене на 2 поверсі 3 поверхового будинку, складається з 3 кімнат. Умови проживання: житлово-побутові умови та санітарно-гігієнічні хороші. Наявне водопостачання та водовідведення. Квартира облаштована необхідними меблями і побутовою технікою. Для дівчат облаштована окрема кімната , в якій наявні спальні місця, шафа для речей та облаштоване навчальне місце. Для [PERSON] облаштоване місце в кімнаті батьків. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації : [PERSON] , - батько , дядько, [PERSON] - мати, [PERSON] - донька, [PERSON] - син, [PERSON] - племінниця (а.с. 12). Відповідно до висновку Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про доцільність позбавлення батьківських прав затвердженого рішення виконавчого комітету від 29.05.2024 №116, орган опіки і піклування дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.15-17). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини,свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Із роз`яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом також враховується правова позиція Верховного Суду викладена у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року № 127/23281/18, відповідно до якої зазначено, що зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення цього положення дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За результатом дослідження письмових доказів суд доходить до висновку, що відповідач через байдуже ставлення до власної дитини по день розгляду справи та без поважних на те причин тривалий час не виявляє щодо дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, а тому є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, виходячи із якнайкращих інтересів дітей, суд вважає, що відповідач, який без поважних на те причин не виявляє щодо власної дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки, а тому його необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягувати аліменти для утримання дитини в розмірі 1/4 (однієї/четвертої) частки всіх видів доходів кожного з відповідачів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на двох дітей відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . На підставі ст.ст. 66, 67, 67-1, 67-2 Закону України «Про міжнародне приватне право» ст.ст. 164 - 167, 180 - 184 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року,

Outcome: approved