Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У липні 2024 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит №4506953 від 12.10.2021 у сумі 30500 грн 00 коп. Свої вимоги аргументує тим, що 12.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем (позичальником) було укладено договір про споживчий кредит №4506953, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн зі сплатою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 26 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ««Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором про споживчий кредит №4506953 від 12.10.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] . 10 березня 2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ « Коллект Центр» було укладено Договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором про споживчий кредит №4506953 від 12.10.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору виникла заборгованість у сумі 30500 грн 00 коп. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 31.07.2024 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 10 год 00 хв 03 вересня 2024 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 07 жовтня 2024. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з"явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився та не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 12 жовтня 2021 [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» з анкетою-заявою на кредит №4506953 у розмірі 5000 грн зі сплатою процентів 1.50 відсотків на строк 30 днів по 11.11.2021(а.с.12) 12 жовтня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4506953, відповідно до якого останній надано кредит у розмірі 5000 грн зі сплатою процентів 1.50 відсотків на строк 30 днів по 11.11.2021. Відповідно до п.1.5.1 Договору, Комісія за надання кредиту :1000 грн, яка нараховується за ставкою 20 % від суми кредиту одноразово(а.с.6-10) Відповідно до паспорта споживчого кредиту №4506953 від 12 жовтня 2021 до договору про споживчий кредит №4506953 від 12 жовтня 2021, кредит становить 5000 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 1.50 %(а.с.11) Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», клієнт [PERSON] , [INFO] , з яким укладено договір споживчого кредиту №4506953 від 12 жовтня 2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора), одноразовий ідентифікатор U32664, дата відправки ідентифікатора позичальнику -12.10.2021, номер телефону 380930073333(а.с.13) Згідно з платіжного доручення №58535296 від 12.10.2021, ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] 5000 грн кошів згідно з договору № 4506953(а.с.13) 26 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (позичальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан»(а.с.17-19) Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022, заборгованість [PERSON] за договором споживчого кредиту №4506953 від 12 жовтня 2021 становить 23250 грн, із них 5000 грн -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); заборгованість за нарахованими процентами -17250 грн; заборгованість за комісіями -1000 грн(а.с.22) 10 березня 2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ « Коллект Центр» було укладено Договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ « Коллект Центр» отримало право вимоги до боржників зазначених у реєстрі боржників(а.с.23-26). Відповідно до реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, заборгованість [PERSON] за договором споживчого кредиту №4506953 від 12 жовтня 2021 становить 30500 грн, із них: 5000 грн -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); заборгованість за нарахованими процентами -24500 грн; заборгованість за комісіями -1000 грн(а.с.29) Згідно з розрахунку заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» за договором споживчого кредиту №4506953 від 12 жовтня 2021 становить 30500 грн, із них 5000 грн -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги-17250 грн; заборгованість за комісіями -1000 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору - 7250 грн (а.с.15,16) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено Кредитний договір, згідно якого товариство надало, а відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути відповідно до умов договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» уклало договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» уклало Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр». Відповідач в порушення вимог договору про споживчий кредит не здійснив своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, у результаті чого виникла заборгованість у сумі 30500 грн 00 коп. Враховуючи, що відповідач не виконав зобов`язання по поверненню заборгованості за вказаним договором перед позивачем, суд вважає, що заборгованість відповідно до заявлених вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку у сумі 30500 грн 00 коп. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, тобто 3028 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №391 від 01 липня 2024 за договором №07-06/2024 від 07 червня 2024 про надання правової допомоги, актом №1 про надання правової допомоги від 05.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» уклали договір відповідно до якого останній зобов`язався надати правову допомогу при зверненні до суду та розгляді у суді цивільної справи за позовом ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг, а саме: надання усної консультації з вивчення документів - 2 години Х 1500 =3000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 годин Х3000=6000 грн(а.с.37,38) Відповідно до платіжної інструкції №0446760000 від 12 липня 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» сплатило Адвокатському об`єднанню «ЛІГАЛ АССІСТАНС» 200000 грн за надання правової допомоги згідно з договором №07-06/2024 від 07.06.2024 (а.с.36) Згідно ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі 640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що сума витрат відповідно до акту про надання юридичної допомоги становить 9000 грн, однак беручи до уваги складність справи, об`єм позовної заяви, вважає заявлені витрати на правову допомогу завищеними. З урахуванням складності справи та виконаних робіт адвокатом, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 5000 грн., яка відповідає розумному розміру. На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved