Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

09.07.2024 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 05.01.2021 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З грудня 2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Подружнє життя не склалось через розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. За таких обставин [PERSON] зазначає, що примирення між ними та подальше збереження шлюбу є неможливим, строк на примирення просить не надавати, наполягає на розірванні шлюбу. \~Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18-19). \~ \~ \~ \~ Позивач повідомлявся про розгляд справи належним чином, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направив. 06.08.2024 рок до канцелярії суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона не заперечує проти розірвання шлюбу, строк для примирення просить не надавати, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити [PERSON] . Додатково зазначає, що майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини між подружжям немає (а.с.20). Розгляд справи\~проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як встановлено судом, 05.01.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис за № 02 (а.с.6). Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутності взаєморозуміння, любові та поваги один до одного, шлюбні стосунки фактично були припинені в грудні 2022 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини між ними немає, на примирення не згодні. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.\~110\~СК України. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача та відповідачки, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved