Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Представник позивача КС «Святий Мартин» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Позовні вимоги мотивує тим, що 09.10.2020 року між [PERSON] та КС «Святий Мартин» було укладено кредитний договір № 339-20, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 36\~000, 00 гривень. Відповідач, в свою чергу зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, вказані в кредитному договорі, та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, внаслідок чого з ним утворилася заборгованість, яка станом на 29.08.2024 року становить 5\~775,00 гривень, яка складається з наступного: 4\~069, 26 гривень тіло кредиту; 1\~705, 74 гривень несплачені відсотки за користування кредитом. Для належного виконання зобов`язань за кредитним договором 09.10.2020 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] та зобов`язалася сплачувати на вимогу КС «Святий Мартин» платежі по кредиту та нараховані відсотки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього 17.09.2024 року надійшла заява про розгляд даної справи без їх участі, позов підтримує повністю. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.09.2024 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Однак, у наданий судом строк відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.\~178\~та ч. 5 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 09.10.2020 року між [PERSON] та КС «Святий Мартин» було укладено кредитний договір № 339-20, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 36\~000, 00 гривень. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, внаслідок чого з ним утворилася заборгованість, яка станом на 29.08.2024 року становить 5\~775,00 гривень, яка складається з наступного: 4\~069, 26 гривень тіло кредиту; 1\~705, 74 гривень несплачені відсотки за користування кредитом. Для належного виконання зобов`язань за кредитним договором 09.10.2020 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] та зобов`язалася сплачувати на вимогу КС «Святий Мартин» платежі по кредиту та нараховані відсотки. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Правовідносини між сторонами регулюються\~Цивільним кодексом України. Згідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Outcome: approved