Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

26.02.2024 позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Приморського районного суду від 29.10.2014 у справі №\~522/12195/14-ц розірвано. У шлюбі [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим 16.10.2008 Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 966). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2018 у справі № 522/20034/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , в розмірі 2\~000,00 грн, щомісячно, починаючи з 25.10.2017 і до досягнення повноліття дитини, тобто до [INFO] . Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 23980 від 05.02.2024, складеного державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Одеса) Романовською О.Л., заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] за період з 25.10.2017 по 31.01.2024 складає 123\~201,50 грн. Оскільки за підрахунком позивача загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить 1\~525 689,10 грн, тобто перевищила 100 % розмір заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 123\~201,50 грн. 01.03.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи належним чином, однак поштові повідомлення повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст.\~44\~ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08.06.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Приморського районного суду від 29.10.2014 у справі № 522/12195/14-ц розірвано. У шлюбі 02.10.2008 у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим 16.10.2008 Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 966). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2018 у справі № 522/20034/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , в розмірі 2\~000,00 грн, щомісячно, починаючи з 25.10.2017 і до досягнення повноліття дитини, тобто до 02.10.2026 Як вбачається з розрахунку державного виконавця, складеного державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Одеса) Романовською О.Л заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] за період з 25.10.2017 по 31.01.2024 складає 123\~201,50 грн. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із\~статтею 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне. Передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.\~Тобто, формула така: заборгованість за місяць Х кількість днів заборгованості Х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Тобто, за перший місяць прострочення (жовтень 2017 року) 451,50 грн х 1521 день (01.11.2017 01.01.2022) х 1%, що дорівнює 6\~859,71 грн. За (листопад 2017 року) 2 000,00 грн х 1491 дня (01.12.2017 01.01.2022) х 1%, що дорівнює 29\~820,00 грн. За (грудень 2017 року): 2 000,00 х 1460 (01.01.2018 01.01.2022) х 1% = 29\~200,00 грн. Тобто, сукупний розмір пені за 2017 рік прострочення сплати аліментів складає 65\~879,71 грн. За наступний рік прострочення сплати аліментів, тобто з січня 2018 року по грудень 2018 року сукупний розмір пені становить: За (січень 2018 року): 2 000,00 х 1429 (01.02.2018 01.01.2022) х 1% = 28\~580,00 грн. За (лютий 2018 року): 2 000,00 х 1491 (01.03.2018 01.04.2022) х 1% = 29\~820,00 грн. За (березень 2018 року): 2 000,00 х 1460 (01.04.2018 01.04.2022) х 1% = 29\~200,00 грн За (квітень 2018 року): 2 000,00 х 1430 (01.05.2018 01.04.2022) х 1% = 28\~600,00 грн За (травень 2018 року): 2 000,00 х 1399 (01.06.2018 01.04.2022) х 1% = 27\~980,00 грн За (червень 2018 року): 2 000,00 х 1369 (01.07.2018 01.04.2022) х 1% = 27\~380,00 грн За (липень 2018 року): 2 000,00 х 1338 (01.08.2018 01.04.2022) х 1% = 26\~760,00 грн За (серпень 2018 року): 2 000,00 х 1307 (01.09.218 01.04.2022) х 1% = 26 140,00 грн За (вересень 2018 року): 2 000,00 х 1277 (01.10.2018 01.04.2022) х 1% = 25\~540,00 грн За (жовтень 2018 року): 2 000,00 х 1246 (01.11.2018 01.04.2022) х 1% = 24\~920,00 грн За (листопад 2018 року): 2 000,00 х 1216 (01.12.2018 01.04.2022) х 1% = 24\~320,00 грн За (грудень 2018 року): 2 027,00 х 1185 (01.01.2019 01.04.2022) х 1% = 24\~019,95 грн Тобто, сукупний розмір пені за 2018 рік прострочення сплати аліментів складає 323 259,95 грн. Таким чином, вбачається, що повний розмір пені перевищує 100 % заборгованості, адже лише за два роки прострочення, сума пені склала 389\~139,66 грн, тому розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягає стягненню у розмірі 123\~201,50 грн, що дорівнює розміру заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.02.2024. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1\~ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від відповідача причин, зокрема, внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банком, відповідачем суду не надано. При цьому, суд наголошує на тому, що\~ст. 196 СК України\~передбачає, що розмір пені, яка може бути стягнута з відповідача не може перевищувати 100 % суми заборгованості. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.11.2021 у справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, зокрема, що при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1\~статті 196 СК України\~якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Аліменти на утримання дитини призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно. Отже, з урахуванням правової природи пені, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, її завданням є сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки та виконання передбаченого\~статтею 180 СК України\~обов`язку утримувати дитину. Судове рішення про зменшення розміру аліментів на утримання дитини за позовом платника аліментів з підстав зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я тощо відсутнє. Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.07.2020 у справі № 362/4462/16-ц, відповідно до якого, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами Сімейного кодексу України. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved