Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 25 листопада 2006 року позивач і відповідач уклали шлюб. Фактично сім`я припинила своє існування і нинішні стосунки абсолютно не відповідають поняттю сім`ї. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Шлюб по суті носить формальний характер. Примирення неможливо. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання, призначене на 01 жовтня 2024 року позивач не з`явилася. Подала заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надіслав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає та просить прийняти рішення у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, про що 25.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 1061, та видане свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка: [PERSON] , дружина: [PERSON] . Від даного шлюбу народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва,складено відповідний актовий запис № 1955 та видане свідоцтво про народження № [NUMBER] . Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповага. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved