Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив,\~що [INFO] померла його тітка по лінії матері спадкодавець за законом [PERSON] . Після смерті тітки відкрилася спадщина на право на земельну ділянку (пай) на території Коростенського району та житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Станом на сьогоднішній день спадкове майно знаходиться на території Коростенської ОТГ Житомирської області, тому остання в особі Виконавчого комітету Коростенської міської ради є відповідачем по справі, так як у порядку передбаченому чинним законодавством України з-за умови неприйняття ним спадщини, - має право за певних умов на спадкове майно, так як інші спадкоємці за заповітом відсутні. \~ \~ \~ \~ У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась з моменту смерті спадкодавця, тому що вважав, що прийняв спадщину, так як, він доглядає за спадковим будинком, обробляє земельну ділянку. Звернувшись в січні 2024 року до нотаріуса останній йому роз`яснив, що ним пропущено строк написання заяви про прийняття спадщини, та рекомендував звернутись до суду за захистом своїх прав. Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інтересу до спадкового майна, він ніколи не втрачав. Зважаючи на вищевикладене, вважає, що ним не дотримано визначений порядок прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України), та як наслідок строк для прийняття спадщини (1270 ЦК України) ним пропущений з поважних причин. Просить визначити йому, [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю в два місяця, починаючи з дня набуття рішенням чинності для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця за законом [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача у наданому листі зазначив про розгляд справи та висловив позицію з приводу позовних вимог у вирішенні яких покладається на розсуд суду. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] у віці 90 років в с.Сарновичі Коростенського району Житомирської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 12.07.2004 року. З довідки Дідковицького старостинського округу Коростенської міської ради Житомирської області №47 від 25.01.2024 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована і проживала на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою на день смерті проживала і була зареєстрована одна. Позивач відноситься до п`ятої черги спадкування за законом, що стверджується доданими до позовної заяви документами. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Зазначене свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року). Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважність причин пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини обґрунтовується тим, що він вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки доглядав за спадковим майном. Інших причин позивачем не зазначено. З аналізу справи слідує, що про наявність спадкового майна позивач був обізнаний, при цьому не реалізував своє право на вчинення дій, спрямованих на прийняття спадщини. Згідно ст.12, 81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Поважність причин пропуску позивачем строку на подачу заяви про прийняття спадщини не підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами. Наведені у позовній заяві обставини не відносяться до таких, що дають підстави для застосування ч.3 ст.1272 ЦК України. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 від 04 листопада 2015 року, у справі № 6-1486цс15 від 13.03.2020 року, у справі №314/2550/17 від 25 травня 2022 року, у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21), у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах від 17 жовтня 2019 року, у справі №766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, у постанові від 08.06.2022 року у справі № 571/731/21. З урахуванням наведеного підстави для задоволення позову відсутні. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п.10.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як потерпілий від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, згідно посвідчення серії [NUMBER] , судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed