Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити, що померлий [INFO] [PERSON] , громадянин України, [INFO] , уродженець м.Снігурівка Баштанського (колишній Снігурівський) району Миколаївської області, є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої вона є. Позов мотивований тим, що з 2008 року перебували з [PERSON] у фактичних сімейних відносинах: проживали разом у його будинку, турбувалися одне про одного, спільно витрачали зароблені кошти, придбавали необхідні продукти харчування. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . [PERSON] забрав їх з дитиною з полового будинку додому, весь час протягом її вагітності і після народження дитини турбувася про неї та про дитину, опікувався їх здоров`ям, утримував. Після народження дитини вони з [PERSON] посварилися, тому шлюб не зареєстрували, у зв`язку з чим батьком дитини останній зареєстрованим не був. [PERSON] визнавав себе батьком дитини, приймав участь у її вихованні та утриманні. [INFO] [PERSON] загинув внаслідок бойових дій. Встановлення факту батьківства необхідне для призначення пенсії по втраті годувальника. Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року до участі у справі залучено Міністерство оборони України у якості заінтересованої особи. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала. Суду пояснила, що з 2008 року проживали з [PERSON] у фактичному шлюбі за однією адресою, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Мали спільний бюджет, вели спільне господарство, [PERSON] надавав кошти на утримання сім`ї. Після народження дитини [PERSON] вважав за формальне бути записаним батьком дитини, оскільки визнавав її своєю донькою. На початку червня 2022 року [PERSON] вступив до лав ЗСУ, виявив бажання юридично оформити сімейні відносини та визнати батьківство, але не встиг, оскільки [INFO] загинув. Родичі [PERSON] , його діти та батько, визнають Софію його донькою. Метою звернення до суду є оформлення пенсії по втраті годувальника та отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця із виплатою всіх належних сум. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Лененко Ю.К. у судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення, у яких зазначила, що для призначення пенсії по втраті годувальника на непрацездатну дитину заявнику необхідно підтвердити факт родинних відносин дитини з померлим годувальником (а.с.38-47). Заінтересована особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заявника заперечень не має (вх.№1215/24-вх.від 08.02.2024р.). Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Тищенко М.С. справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пункт 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved