Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, у якому просить стягнути на її користь з [PERSON] у якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 5\~525,28\~грн.., а у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 100\~000,00\~грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09.11.2023\~р. у м.\~Бердичеві Житомирської області, винуватим у якій є [PERSON] , [PERSON] було завдано матеріальну та моральну шкоду, оскільки вона отримала тілесні ушкодження та була вимушена лікуватися з 12 по 20 листопада 2023\~р., її стан здоров`я не відновився. [PERSON] , з урахуванням усних пояснень його представника, наданих у судовому засіданні 27.05.2024\~р., та підтверджених у судовому засіданні 26.09.2024\~р., просить задовольнити позов частково, а саме стягнути з нього на користь [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 15\~000,00\~грн., а в задоволенні іншої частини відмовити, посилаючись на те, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп", а тому саме воно має відшкодовувати [PERSON] матеріальну шкоду. Він визнає, що дорожньо-транспортною пригодою [PERSON] було завдано моральну шкоду, але розмір її відшкодування, визначений [PERSON] , 100\~000,00\~грн., завищений, справедливим є відшкодування цієї шкоди у розмірі 15\~000,00\~грн. Ухвалою від 27.05.2024\~р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" (а.\~с.\~85 87), яке своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомило. Судом з`ясовано, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.01.2024\~р. у справі №\~274/8777/23, яка 16.01.2024\~р. набрала законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у порушенні ним пункту 18.1 Правил дорожнього руху, яке виразилось у тому, що він 09.11.2023\~р. о 17:15 у м.\~Бердичеві по вул.\~Житомирській, 71, керуючи транспортним засобом Peugeot Partner, д.н.з.\~ [NUMBER] , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав переваги у русі пішоходу [PERSON] , внаслідок чого скоїв наїзд на неї, від чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.\~с\~14). В результаті дорожньо-транспортної пригоди, винуватим у якій є [PERSON] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження, винесеною слідчим СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції Журбея\~В.М. та висновком експерта №\~419 від 29.11.2023\~р. (а.\~с.\~10, 16 18), та 12.11.2023\~р. була госпіталізована до хірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району", де проходила лікування, та звідки була виписана 20.11.2023\~р., що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №\~3048 (а.\~с.\~15). Під час проходження лікування у хірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району" та деякий час після цього [PERSON] придбавала лікарські препарати, що підтверджується чеками та фіскальними чеками за період з 12.11.2023\~р. по 29.11.2023\~р. (а.\~с.\~13 14). Відповідно до частин першої та другої статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Зважаючи на\~вказані норми\~Цивільного кодексу\~України,\~Суд приходить\~до висновку,\~що за\~загальним правилом\~особою,\~яка має\~відповідати за\~шкоду,\~у тому\~числі \~моральну,\~завдану [PERSON] \~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є [PERSON] ,\~який керував\~транспортним засобом\~Peugeot\~Partner,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , та є винуватим у настанні дорожньо-транспортної пригоди, тобто у завданні шкоди. Однак, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп", що підтверджується полісом №\~ЕР-213061821 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 00:00 26.01.2023\~р. по 25.01.2024\~р. включно (а.\~с.\~40). У постанові Великої Палати Верхового Суду від 04.07.2018\~р. у справі №\~755/18006/15-ц зазначено, зокрема, наступне: "71.\~Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 72.\~Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 73.\~Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів")". Ця правова позиція є актуальною на момент ухвалення рішення. Таким чином\~відшкодування [PERSON] \~шкоди,\~завданої [PERSON] ,\~можливо за\~умови,\~що за\~полісом №\~ЕР-213061821\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів або за нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну, зокрема, життю та здоров`ю [PERSON] , а саме, зважаючи на предмет шкоду, пов`язану з лікуванням [PERSON] , та моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (статті 23, 24 та 26-1 Закону). Між тим, обставини, які б вказували, що такий обов`язок не виник, відсутні. Зокрема, за зазначеним полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, становить 320\~000,00\~грн., а розмір цієї шкоди, на думку [PERSON] , становить щодо шкоди, пов`язаної з лікуванням 5\~525,28\~грн., щодо моральної шкоди 100\~000,00\~грн. При цьому статтею 26-1 передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тобто покладення обов`язку відшкодувати шкоду, пов`язану з лікуванням [PERSON] , у розмірі 5\~525,28\~грн. (за умови доведеності її розміру) на [PERSON] суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, у разі доведеності розміру цієї шкоди та здійснення відповідної страхової виплати Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп", покладення обов`язку відшкодувати маральну шкоду, завдану [PERSON] , у розмір 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю [PERSON] , на [PERSON] , також суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином обов`язок відшкодувати наведену шкоду у зазначених розмірах покладається на Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп", а [PERSON] є неналежним відповідачем за позовною вимогою про відшкодування цієї шкоди. Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні такого позову. За таких обставин Суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь з [PERSON] у якості відшкодування матеріальної шкоди грошових коштів у розмірі 5\~525,28\~грн. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, Суд виходить з такого. Так як Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" не здійснило [PERSON] страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, то на даний час відсутні підстави для відшкодування цим товариством моральної шкоди, завданої [PERSON] , у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а тому в силу наведених раніше норм Цивільного кодексу України обов`язок відшкодувати цю шкоду покладено на [PERSON] . Абзацом першим пункту 9 постанови від 31.03.1995\~р. №\~4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Пленуму Верховного Суду України визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зважаючи встановлені вище обставини, Суд приходить до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було завдано моральну шкоду, оскільки вона зазнала фізичних, душевних, психічних страждань через ушкодження здоров`я, лікування та перебування у лікарняному закладі, що, безумовно призвело на вимушені негативні зміни у її життєвих стосунках, порушення [PERSON] пункту 18.1 Правил дорожнього руху, яке виразилося у ненаданні [PERSON] , яке перебувала на нерегульованому пішохідному переході, є грубим, проте [PERSON] визнається обставина завдання ним моральної шкоди [PERSON] , а тому, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, Суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди має становить 30\~000,00\~грн. Таким чином позов [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь з [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди грошових коштів у розмірі 100\~000,00\~грн. підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 30\~000,00\~грн. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 344,33\~грн. (частина судового збору, який мав бути сплачений [PERSON] за подання позову 1\~211,20\~грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог). При цьому Суд зазначає, що [PERSON] було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено Законом України "Про судовий збір" 2\~422,40 (а.\~с. 6 9) замість 1\~211,20\~грн., а тому вона має право звернутися з заявою про повернення надмірно спалченого судового збору (1\~211,20\~грн.).

Outcome: partial