Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

На адресу Приморського районного суду міста Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано на розгляд судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою суду від 18.07.2024 провадження у справі за позовом [PERSON] до Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання 12.08.2024. У судове засідання 12.08.2024 з`явились представники позивача адвокат Шевченко М.А. та Криворука О.С. у режимі відеоконференції, а також представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» Лісецька Н.В. Представник позивача адвокат Шевченко М.А. до початку розгляду справи заявив клопотання про заміну Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на належного відповідача у справі - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Ухвалою суду від 12.08.2024 замінено у справі № 522/11634/24 за позовом [PERSON] до Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу неналежного відповідача Регіональна філія «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на належного відповідача - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». 12.08.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив у задоволенні позову відмовити. Посилався на те, що [PERSON] в порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку була відсутня на робочому місці без поважної причини 04.06.2024 з 8.00 год. до 15.20 год., 06.06.2024 з 8.15 год. до 10.10 год. та з 14.50 год. до 16.20 год., що сумарно складає 3.25 год. Також позивач допускала систематичні порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, що виражалось у відсутності на робочому місці: 05.06.2024 з 8.00 год. до 8.20 год. та з 10.00 год. до 11.20 год., 07.06.2024 з 8.00 год до 10.15 год., 10.06.2024 з 08.05 год. по 9.00 год., 11.06.2024 з 8.00 год. до 10.00 год. Наказом від 12.06.2024 № 144/Ос [PERSON] звільнена з 14.06.2024 (останні робочий день) за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Посилався на ст.ст. 40, 139, 147-149 КЗпП України, які передбачають можливість застосування до працівника, який порушує трудову дисципліну, дисциплінарних стягнень у виді догани або звільнення. 19.08.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій [PERSON] заперечувала факт відсутності на робочому місці 04.06.2024, 11.06.2024, посилалась на неправдивість актів, у яких зафіксовано факт відсутності її на робочому місці. Зазначила, що 06.06.2024 вона була відсутня на робочому місці, оскільки в.о. начальника дистанції [PERSON] запевняв позивачку у необхідності звільнитись і тому вона покинула своє робоче місце на виконання розпорядження свого безпосереднього керівника. Також вона відвідувала управління дороги в межах виконання своїх обов`язків. 07.06.2024 та 11.06.2024 позивач писала пояснення під моральним тиском. Посилалась на складні сімейні обставини та тривогу за свою дитину у період з 04.06.2024 по 11.06.2024. Вважає, що надані відповідачем акти та доповідні записки були складені після її звільнення, а її звільнення було придуманим та запланованим. До відповіді на відзив додано клопотання про допит свідків. 27.08.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшли заперечення, у яких представник відповідача вважає необґрунтованими твердження позивача, посилається на відсутність доказів наведених позивачем пояснень та наводить суперечності між твердженнями позивача та наявними у справі доказами. До заперечень додана заява про допит свідків. У судове засідання 05.09.2024 з`явились позивач, представник позивача [PERSON] , представник відповідач [PERSON] . Позивач та представник позивача клопотання про виклик свідків, додане до відзиву на позовну заяву, просили не розглядати. Представник відповідача наполягала на допиті свідків, щодо допиту яких було подано клопотання разом із запереченнями на позову заяву. Позивач та представник позивача заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача про допит свідків, конкретних підстав для відмови у допиті свідків не зазначили. Суд на місці ухвали викликати та допитати у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні 05.09.2024 розпочався розгляд справи по суті, сторони надали пояснення. У зв`язку з вимкненням електроенергії та необхідністю допиту свідків розгляд справи відкладено на 20.09.2024. 20.09.2024 у судове засідання з`явились позивач, представники позивача [PERSON] та адвокат Шевченко М.А. (приймав участь у режимі відеоконференції), а також представник відповідача [PERSON] . Допитані у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Досліджені докази у справі. У зв`язку з витребуванням від відповідача за ініціативою суду оригінала Книги обліку явки на роботу і уходу з роботи працівників, розгляд справи відкладено на 30.09.2024. 30.09.2024 у судове засідання засідання з`явились позивач, представники позивача - адвокат Шевченко М.А. (брав участь у режимі відеоконференції), а також представник відповідача [PERSON] . Представником відповідача суду надано на огляд витребуваний оригінал доказу. Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи учасників справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захи-щаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному пра-во на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що наказом (розпорядженням) № 62/ОС від 15.04.2024 [PERSON] прийнята на роботу з 16.04.2024 безстроково інженером з охорони праці [NUMBER] категорії, робота основна, тривалість робочого дня 8 годин. [PERSON] з наказом ознайомлена 15.04.2024 (а.с.73). 06.05.2024 [PERSON] ознайомилась з посадовою інструкцією інженера з охорони праці. В посадовій інструкції зазначено, що робоче місце розташоване в [ADDRESS] (а.с. 74-82). Згідно п. 3.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених конференцією трудового колективу Одеської дистанції колії 12.10.2018, на підприємстві встановлено п`ятиденний, а для окремих працівників шестиденний робочий тиждень (чергових по переїзду, змінних техніків, сторожів). Для працівників із п`ятиденним робочим тижнем встановлено такий розпорядок роботи: - початок роботи 8 год. 00 хв., - закінчення роботи 17 год. 00 хв., - перерва для харчування та відпочинку 12 год. 00 хв. 13 год. 00 хв (а.с. 96). Сторонами не заперечувалась обставина, що позивач працювала за п`ятиденним робочим тижнем, тривалість її робочого дня становила 8 годин, початок робочого дня 8 год. 00 хв., - закінчення роботи 17 год. 00 хв. Як вбачається з акта від 04.06.2024, складеного фахівцем 1 категорії [PERSON] , фахівцем з підготовки кадрів 1 категорії [PERSON] , інженером з охорони праці 1 категорії [PERSON] , 04.06.2024 інженер з охорони праці 2 категорії [PERSON] була відсутня на робочому місці з 08 год. 00 хв. до 15 год. 20 хв. Щоб з`ясувати причини відсутності [PERSON] , їй телефонували на два номери мобільного телефону. На дзвінки вона двічі не відповідача, на третій дзвінок відповіла, що проспала (а.с. 59). Відомості зазначеного акта узгоджуються з поясненнями [PERSON] від 04.06.2024 (а.с. 60), у яких вона повідомила, що проспала, писала заяву за свій рахунок, але вона не відправилась через поганий інтернет; доповідною запискою фахівця [PERSON] (а.с. 55), показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також 04.06.2024 позивакою були надані пояснення (а.с. 58, 110), у яких позивачка зазначила, що роботодавець має робити як хоче: звільняти або не звільняти, а також що вона була відсутня у зв`язку з тим, що чоловік виносив спільне майно. Як вбачається з актів від 05.06.2024, складеного фахівцем 1 категорії [PERSON] , фахівцем з підготовки кадрів 1 категорії [PERSON] , інженером з охорони праці 1 категорії [PERSON] , 05.06.2024 інженер з охорони праці 2 категорії [PERSON] була відсутня на робочому місці з 10 год. 00 хв. до 11 год. 20 хв (а.с. 56), а також з 08 год. 00 хв. по 08 год. 20 хв (а.с. 66). Відомості зазначеного акта узгоджуються з поясненнями [PERSON] від 05.06.2024 (а.с. 68), у яких вона просила пробачити її за запізнення, повідомила, що мама говорить, що може прийти участковий; доповідною запискою фахівця [PERSON] (а.с. 57), показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В актах від 06.06.2024, складених фахівцем 1 категорії [PERSON] , фахівцем з підготовки кадрів 1 категорії [PERSON] , інженером з охорони праці 1 категорії [PERSON] , 06.06.2024 інженер з охорони праці 2 категорії [PERSON] була відсутня на робочому місці з 08 год. 15 хв. по 10 год. 10 хв та з 14 год. 50 хв. до 16 год. 20 хв (а.с. 67-67а). Відомості зазначеного акта узгоджуються з поясненнями [PERSON] від 06.06.2024 (а.с. 69), у яких вона повідомила, що вважає поведінку [PERSON] дивною, ходила до Управління дороги, бо не знала що робити; доповідною запискою фахівця [PERSON] (а.с. 89), показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з актів від 07.06.2024, складеного фахівцем 1 категорії [PERSON] , фахівцем з підготовки кадрів 1 категорії [PERSON] , інженером з охорони праці 1 категорії [PERSON] , 07.06.2024 інженер з охорони праці 2 категорії [PERSON] була відсутня на робочому місці з 08 год. 00 хв. до 10 год. 15 хв (а.с. 72). Відомості зазначеного акта узгоджуються з поясненнями [PERSON] від 07.06.2024 (а.с. 90), у яких вона просила пробачити її за запізнення, бо вона проспала і шукала іншу роботу; доповідною запискою фахівця [PERSON] (а.с. 71), показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з актів від 10.06.2024, складеного фахівцем 1 категорії [PERSON] , фахівцем з підготовки кадрів 1 категорії [PERSON] , інженером з охорони праці [NUMBER] категорії [PERSON] , 10.06.2024 інженер з охорони праці 2 категорії [PERSON] була відсутня на робочому місці з 08 год. 05 хв. до 09 год. 00 хв (а.с. 92). Відомості зазначеного акта узгоджуються з доповідною запискою фахівця [PERSON] (а.с. 88), показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В акті від 11.06.2024, складеному фахівцем 1 категорії [PERSON] , фахівцем з підготовки кадрів 1 категорії [PERSON] , інженером з охорони праці [NUMBER] категорії [PERSON] , 11.06.2024 інженер з охорони праці 2 категорії [PERSON] була відсутня на робочому місці з 08 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв (а.с. 91). Відомості зазначеного акта узгоджуються з поясненнями [PERSON] від 11.06.2024 (а.с. 93), у яких вона повідомила, що носила документи на перевод, тому просила вибачити її за запізнення; доповідною запискою фахівця [PERSON] (а.с. 85), показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 12.06.2024 була проведена оперативна нарада за участі [PERSON] , в.о. начальника дистанції [PERSON] , фахівців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , голови профспілки [PERSON] , на якій досліджувалось питання неодноразової відсутності [PERSON] на робочому місці та було вирішено звільнити інженера з охорони правці 2 каегорії [PERSON] за порушення трудової дисципліни на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин, що підтверджується протоколом № 124-1-05/33 від 12.06.2024 (а.с. 86-87). Обставини проведення наради підтверджуються показаннями свідків, які повідомили, що на нараді [PERSON] відмовилась надавати будь-які пояснення, причини відсутності на робочому місці не повідомила, посеред наради вийшла з кабінету, але згодом, після вмовлянь голови профспілки, повернулась. Наказом (розпорядженням) № 144/ОС від 12.06.2024 про припинення трудового договору (контракту) інженера з охорони праці 2 категорії [PERSON] звільнено 14.06.2024 за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України, підстава: доповідна записка начальника, протокол оперативної наради при в.о. начальника Одеської дистанції колії від 12.06.2024 № ПЧ-1-05/33 (а.с. 84). Як вбачається з акта від 14.06.2024, складеного фахівцем 1 категорії [PERSON] , фахівцем з підготовки кадрів 1 категорії [PERSON] , бухгалтером 1 категорії [PERSON] , 14.06.2024 [PERSON] була ознайомлена із зазначеним наказом про звільнення, від ознайомлення під особистий підпис відмовилась, завірену копію наказу від 12.06.2024 № 144/ЩС та розрахунок заробітної плати за червень 2024 року отримала (а.с. 83). Допитані у судовому засідання свідки [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] підтвердили обставини, за яких були складені акти про відсутність на робочому місці [PERSON] 04.06.2024, 05.06.2024, 06.06.2024, 07.06.2024, 10.06.2024 та 11.06.2024; повідомили, що у адміністративній будівлі, де знаходилось робоче місце [PERSON] , працювало всього 14-15 осіб, тому відсутність працівника на робочому місці одразу видна, з вікон оглядається прибудинкова територія, на якій [PERSON] також була відсутня в періоди, зазначені у актах; посадові обов`язки [PERSON] не були пов`язані із виконанням завдань, для яких необхідно покидати робоче місце та виконувати трудові обов`язки поза його місцезнаходженням. Повідомили, що взагалі інженер з охорони праці може проводити інструктажі або перевірки дотримання вимог законодавства з охорони праці поза робочим місцем, але [PERSON] такі обов`язки не могла виконувати, оскільки не здала необхідні іспити. Свідок [PERSON] працювала з [PERSON] в одному кабінеті і особисто бачила час відсутності [PERSON] на робочому місці, повідомила що позивач нікому не пояснювала причини своєї відсутності на робочому місці у робочий час і не надавала документів на підтвердження своєї відсутності. Свідок [PERSON] , фахівець підготовки кадрів повідомила, що особисто бачила кожний випадок відсутності на робочому місці [PERSON] , на запитання про причини відсутності [PERSON] казала, що це її особисті справи, на нараді 12.06.2024 мовчала і нічого не казала, потім пішла серед наради. Свідок [PERSON] , який є головою первинної профспілкової організації, повідомив, що звернень щодо морального тиску йому від [PERSON] не надходило, неприязного відношення до позивачки не було, а лише були питання щодо постійних прогулів. На нараді 12.06.2024 документів, які підтверджували поважність причин відсутності на робочому місці не надала, усно теж нічого не пояснювала, під час наради вийшла з кабінету. У судовому засіданні досліджений оригінал Книги обліку явки на роботу і уходу з роботи працівників по 21 цеху Одеської дистанції колії, розпочатий 03.07.2023, з якого вбачається, що записи явки на роботу [PERSON] розпочинаються з 16.04.2024. За 04.06.2024 наявний запис явку на роботу о 15 год. 20 хв. без підпису, час виходу з роботи не зафіксований, підпис позивачки відсутній; 05.06.2024 наявний запис явку на роботу о 08 год. 20 хв. без підпису, час виходу з роботи не зафіксований, підпис позивачки відсутній; 06.06.2024 запис щодо явки [PERSON] відсутній, 07.06.2024 зафіксовано явку на роботу о 08 год. 00 хв, запис вихід з роботи відсутній, з 10.06.2024 по 12.06.2024 наявні записи про явку на роботу о 8 год. 00 хв, вихід з роботи о 17 год. 00 хв. Згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України). Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (пункт 4 частини першої статті 40 КЗпП). Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 334/8910/18 (провадження № 61-2338св21) зазначено: «при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі»; «основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника»; «вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не існує, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я»; «невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами». Матеріалами справи встановлено, відповідачем доведено, а позивачкою не спростовано факту порушення трудової дисципліни, а саме відсутність позивача на робочому місці без поважних причин. Як вбачається із сукупності досліджених судом доказів, [PERSON] була відсутня на роботі 04.06.2024 довше ніж три години підряд, 06.06.2024 сумарно довше ніж три години впродовж робочого дня, 05.06.2024, 07.06.2024, 10.06.2024-12.06.2024 менше трьох годин впродовж робочого дня. Отже є доведеними факти відсутності на роботі [PERSON] протягом більше ніж три години впродовж робочого дня 04.06.2024 та 06.06.2024. При цьому позивачем не надані докази наявності об`єктивних істотних обставин, які перешкоджали [PERSON] перебувати на роботі, та які не залежали від волі позивача та не могли бути усунуті нею. Суд критично оцінює пояснення [PERSON] , надані у судовому засіданні та наведені у заявах по суті, оскільки вони є суперечливими, суть більшості з них зводиться до того, що вона вважала несприятливою морально-психологічну обстановку на робочому місці. При цьому сам факт відсутності на робочому місці 04.06.2024, 05.06.2024, 06.06.2024, 07.06.2024 та 11.06.2024 [PERSON] не заперечувала, однак доказів наявності поважних причин відсутності на робочому місці суду не надала. Посилання позивачки на моральний тиск також не доведені належними доказами та такі обставини, якщо припускати їх наявність, не можуть бути поважною причиною відсутності на робочому місці. За таких обставин, твердження [PERSON] щодо незаконності її звільнення є необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами. Ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зважаючи на те, що підстави для поновлення позивачки на роботі відсутні, а тому немає підстав для стягнення на її користь середнього заробітку за вимушений прогул. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позивачкою вимог про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул. Отже, у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed