Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

22.07.2024 р. до Корсунь-Шевченківського районного суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню звернулася адвокат Перебийніс С.В. в інтересах [PERSON] . В позові представник позивача зазначила, що в червні 2024 року позивачка отримала із банку, де отримує пенсію, повідомлення, що її банківський рахунок заблокований. В банку їй порадили звернутися до виконавчої служби, так як арешти були накладені згідно постанови виконавця. Із додатку "Дія" Абаєва Є.Р. дізналася, що у неї є відкрите виконавче провадження № 65973032 відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса № 4191 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною 06.04.2021 року щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ - ФІНАНС" заборгованості у розмірі 11 141,01 гривень (одинадцять тисяч сто сорок одну гривню 01 копійку). Повідомила суд, що позивач дійсно отримував кошти від AT "Альфа-банк" на лікування. Через складні життєві обставини позивач не змогла вчасно повернути отримані кошти. З моменту отримання коштів (а пройшло вже більше п`ятнадцяти років) позивач жодного разу ніяких вимог про повернення отриманих коштів від AT "Альфа-банк" чи його правонаступників не отримувала. А тому позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки жодних письмових кредитних договорів з відповідачем позивач нотаріально не посвідчував, заборгованість не є безспірною. Вважають, що даний виконавчий напис є неправомірним, безпідставним та таким, що не підлягає виконанню. II. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження, справа розглядається у спрощеному позовному провадженні. Позивач та його представник просили розглянути справу без їхньої участі та позовні вимоги підтримали у повному обсязі. У судове засідання відповідач, треті особи до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін та не проводити фіксацію процесу технічними засобами на підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: -квитанція про сплату судового збору (а.с.1) -копія ордера, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.7, 8). -копія паспорта, коду позивача (а.с.9-10) -копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2021 (а.с.11) -копія виконавчого напису від 06.04.2021 (а.с.12) -копія листа відділу з питань відрахувань пенсій (а.с.13). III При вивченні матеріалів справи, судом було встановлено наступне: 06.04.2021\~р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною вчинено виконавчий напис № 4191 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Платінум Фінанс» заборгованість в розмірі 11141,01 грн. ( а.с.12). На підставі указаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Діною Вікторівна відкрито виконавче провадження №65973032. Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд звернув увагу на наступне: Так, за визначенням статті 18 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлює Закон України «Про нотаріат». Пунктом 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють, зокрема, виконавчі написи. Вчинення нотаріусом виконавчих написів регламентовано главою 14 Закону України «Про нотаріат». Так, за приписами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Аналогічні приписи закріплені й в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок №296/5). На виконання вищенаведених положень законодавства Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (надалі - Перелік №1172). 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, в тому числі і п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис. Отже, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 06.04.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису (06.04.2021), кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили. Тому, з врахування приписів статті 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який був сплачений позивачем при подачі даного позову до суду.

Outcome: approved