Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 23.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Кредитний договір №411202242. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перебувають у загальному доступі, є опублікованими на сайті. Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору у всіх правовідносинах між позичальником та кредитодавцем, в якості підпису позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, що згідно Правил та закону України «Про електронну комерцію» має таку ж юридичну силу, як власноручний підпис. Перед погодженням заявки на кредитування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перевірило не тільки особисті дані відповідача, а і платіжну карту з метою ідентифікації. Відповідач [PERSON] підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора V5CG753Y, зокрема 23.02.2020 року, відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору. Після чого 23.02.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8000,00 грн. на його банківську карту. Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит, та обов`язок позичальника його повернути та сплатити проценти за користування ним. Проте відповідач не виконав своїх зобов`язань до договором та не повернув наданий йому кредит. Законодавчо передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 р. сторонами укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено в новій редакції, проте його дата та номер залишено без змін. 31.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в початковій редакції. Відповідно до реєстру боржників №88 від 08.07.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс», перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №411202242 від 23.02.2020 року на загальну суму 22802,91 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали ряд додаткових угод №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року. У відповідності до умов договору факторингу, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає), а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах права вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №7 від 28.10.2021 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22802,91 грн. 14.02.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №14/02/2022-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає), а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу №14/02/2022-01 від 14.02.2022 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22802,91 грн., з яких 7999,20 грн. - заборгованість по кредиту; 14803,71 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Просив стягнути з відповідача заборгованість, розмір якої станом на 25.06.2024 року: за кредитним договором №411202242 від 23.02.2020 року складає 22802,91 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового зборута витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду в своїй заяві, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно зворотнього поштового повідомлення від 26.07.2024 року «адресат відсутній за вказаною адресою». Повідомлений, шляхом розміщення оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи якого не відоме на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Відзив від відповідача не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Предметом спору в даному провадженні є договірні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 23.02.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Кредитний договір №411202242 (а.с. 29-31). Заявка про отримання грошових коштів у кредит від 23.02.2020 року, разом із Правилами надання грошових коштів у позику та графіком розрахунків є складовими частинами Кредитного договору №411202242 від 23.02.2020 року (а.с. 19, 20-29, 32). Згідно платіжного доручення №9404сс06-2739-4290-9а52-2с31351е5а1с ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», згідно кредитного договору №411202242 від 23.02.2020 року, на банківську карту [PERSON] було перераховано кошти в сумі 8000,00 грн. (а.с. 34). 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 93-106). 28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, інші умови договору залишилися без змін (а.с. 35). Згідно додаткової угоди №25 від 21.10.2020 року текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено в новій редакції (а.с. 132-133). З огляду на додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, було продовжено строк договору до 31.12.2021 року (а.с. 60-69). Відповідно до додаткової угоди №27 від 31.12.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, сторони дійшли згоди щодо продовження строку дії договору до 31.12.2022 року (а.с. 134). Відповідно до розрахунку заборгованості, до ТОВ «Таліон Плюс», перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №411202242 від 23.02.2020 року на загальну суму 22802,91 грн. (а.с. 74). З огляду на довідку за вих. №411202242/ФК від 21.06.2024 року, 08.07.2020 року, було відступлено ТОВ «Таліон Плюс», право вимоги за Кредитним договором №411202242 від 23.02.2020 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а.с. 107). 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року(а.с. 120-129). В подальшому ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали ряд додаткових угод №1 від 10.08.2020 року (а.с. 130-131); №2 від 03.08.2021 року (а.с. 75-79) та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року (а.с. 80-83). 14.02.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №14/02/2022-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає), а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах права вимоги (а.с. 112-119). Згідно Виписки з особового рахунку [PERSON] станом на 25.06.2024 року заборгованість останнього за кредитним договором №411202242 від 23.02.2020 року складає 22802,91 грн. (а.с. 36). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом, та не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв дії ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Публічна пропозиція (оферта) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови, які є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами Кредитних договорів та договору Позики позичальник зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за їх користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконала своїх обов`язків за договором в строки, передбачені Кредитними договорами та договором Позики. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Ч.1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Однак відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд розглядає справу на основі наявних у матеріалах справи доказів. Згідно з витягами з реєстру боржників, наданих позивачем, взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором відповідач не виконав, не здійснивши жодного платежу, у зв`язку з чим виникла заборгованість. У матеріалах справи також відсутні будь-які об`єктивні дані, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов`язання за даним правочином, відповідач не виконала зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення в повному обсязі вимог позивача, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал», розмір якої станом на 25.06.2024 року: за кредитним договором №4112022242 від 23.02.2020 року, складає 22802,91 грн., з яких 7999,20 грн. - заборгованість по кредиту; 14803,71 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного: Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved