Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

У липні 2024 року Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.11.2019 року був розірваний. Від спільного шлюбу з відповідачем мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із Позивачкою. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень Позивачка одна не взмозі забезпечити сама. Позивачці відомо, що батько дитини працює у Державній установі "Управлінні збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення", а також отримує додатковий дохід від тренерської роботи, а отже може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 червня 2024 і до до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 16.07.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 31.07.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає наступне. Після розлучення із Позивачкою Відповідач постійно фінансово підтримує свою доньку та сплачує аліменти в добровільному порядку протягом всього часу. На підтверддження даних обставин надає копії платіжних доручень за останні пів року про переказ коштів з призначенням платежів "виплата аліментів". Зазначає, що ним було сплачено востаннє аліменти 29 липня 2024 року за червень 2024 року, а тому у вказаній частині позову відсутній предмет спору, що заявлений Позивачкою. Зазначає, що періодично перераховує дитині кошти на її додаткові потреби, окрім того, після розірвання їхнього з Позивачкою шлюбу - Відповідач подарував доньці належну йому 1/2 частку квартири [ADDRESS] , де вона зараз проживає разом із Позивачкою. Тож враховуючи дані обставини, вважає, що ним в повній мірі виконується обов`язок по утриманню дитини, визначений положеннями ст.180 СК України. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 02.08.2024 року клопотання позивачки про витребування доказів задоволено. 09.08.2024 на адресу суду від Відповідача по справі надійшло клопотання про врахування доказів оплати аліментів на утримання доньки за липень місяць. 19.08.2024 на електронну адресу суду надійшла відповідь від Головного управління ДПС у м.Києві на виконання вимог ухвали суду від 02.08.2024, в якій зазначено що Головне управління ДПС у м.Києві не має можливості надати запитувану інформацію у зв`язку із відсутністю зазначення періоду надання інформації. 27.09.2024 на адресу суду від позивачки надійшла заява про долучення документів по справі. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 29.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №609, між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про зміні імені серія [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] . 23.08.2023 року змінила прізвище, власне ім`я, по батькові на - [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 вересня 2014 року. Згідно Довідки №04-1336/24 від 03.05.2024 виданої на запит Позивачки ДУ "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" підтверджено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) працює за строковим трудовим договором на підставі контракту та отримує заробітну плату в Упралінні "Укрспортзабезпечення" з 16.01.2023 року на посаді старшого тренера штатної команди національної збірної команди України з пляжного футболу. Всього нарахованої заробітної плати за період з 01.11.2023 по 30.04.2024 р. - 86 476,25 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому, згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком, то на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто. Відповідач на даний час є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, не утримує дитину, суд дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача з урахуванням потреб дитини і можливостей батька. Враховуючи той факт, що позивачка звернулася до суду з даним позовом 09.07.2024 року, то вимога щодо стягнення аліментів на її користь на утримання дитини починаючи з 01 червня 2024 року не підлягає задоволеню. З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09.07.2024 року і до досягнення дитини повноліття. При цьому суд враховує те, що відповідач періодично перераховує дитині кошти, матеріально допомагає, що буде враховано державним виконавцем при виконанні рішення суду. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, такий в дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача по справі в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial