Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

29 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що [INFO] померла його мама [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами та земельна ділянка в [ADDRESS] . Зазначає, що спадщину після смерті матері, належним чином прийняв лише чоловік [PERSON] , однак за життя не встиг оформити спадкові права. Зазначає, що не може в нотаріальному порядку успадкувати спадкове майно, через те, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, через неправильне розуміння закону щодо встановленого порядку та строку для прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо порядок прийняття спадщини. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 29.08.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін. Позивач в судове засіданні не з`явилася, проте подала заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує із підстав зазначених у позові та просить її задовольнити. Представник відповідача Горохівської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак засобами поштового зв`язку подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов такого висновку. Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11 січня 2022 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.19). Із позовної заяви вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами та земельна ділянка в [ADDRESS] , який спадкодавець успадкував після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Копіями документів про родинні відносини, а саме копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , підтверджується, що спадкодавець є батьком позивача (а.с.12). Із копії довідки відділу ЦНАП Горохівської міської ради №437/10-13/2-24 від 21.07.2024 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] на дату смерті [PERSON] був зареєстрований лише спадкодавець (а.с.20). Приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області 24 серпня 2024 року за №261/02-31 постановлено відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] у зв`язку із тим, що позивач пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини (а.с.23). Із відповіді приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області від 30 серпня 2024 року за №01-09/278 встановлено, що по смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа №61-2024 від 21 серпня 2024 року, із якої вбачається, що інші спадкоємці, які належним чином прийняли спадщину відсутні, заповіти від імені спадкодавця не посвідчувалися. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Причому, згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище наведене, те, що визнання цього позову відповідачем та відсутність заперечень зі сторони третьої особи не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги об`єктивно непереборні обставини, за яких було пропущено строк прийняття спадщини, суд вважає причини пропущення вказаного строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач не наполягає на стягненні у її користь сплаченого судового збору за подання позовної зави, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved