Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1.ТОВ "Коллект Центр»" звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 27.04.2021 між ТОВ « Бі ел джи мікрофінанс» (первісним кредитором) та [PERSON] було укладено Кредитний договір №5200132, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 19973,50 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 12.05.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених п.1.3-1.7 Кредитного договору. За умовами Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування з дати надання кредиту до його повного повернення на залишок фактичної заборгованості від наданої суми кредиту. 30.07.2021 між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал було укладено Договір відступлення права вимоги №30/07-1, відповідно до якого ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором №5200132 щодо відповідача. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі і за кредитним договором щодо відповідача. Товариство виконало умови Договору надавши позичальнику грошові кошти. Зрештою, право вимоги було відступлено позивачу. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 08.04.2024 утворилася заборгованість у розмірі 39532,12 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом - 19973,42грн, заборгованість за відсотками - 14949,99грн, заборгованість з комісії - 2996,01 грн., нараховані 3% річних - 343,10грн., втрати від інфляції - 1269, 60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 1.2. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що 27.04.2021 звернулася до кредитної спілки МІКРОФІНАНС у м.Дубно, де їй пообіцяли видати грошові кошти після підписання кредитного договору протягом однієї години, однак після підписання кредитного договору №5200132 так і не отримала обіцяних коштів. У відзиві відповідачка посилається на рішення Дубенського міськрайонного суду від 03.05.2022 у справі 559/482/22 про оскарження порядку нотаріальної дії, згідно якого, її цивільний позов до ТОВ «Вердикт капітал» задоволено, і стверджує, що з даного рішення вбачається про відсутність безспірної заборгованості перед ТОВ «Вердикт капітал» за кредитним договором №5200132 від 27.04.2021, укладеного між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та нею. До того ж зазначає, що ТОВ «Коллект центр» не надано жодних доказів на підтвердження отримання нею кредитних коштів та наявності простроченої заборгованості у зв`язку з користування цими коштами, окрім розрахунків заборгованості перед кредитодавцем. Також зазначає, що сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися насправді кошти позичальнику в кредит. Враховуючи викладене, просить повністю відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ «Вердикт капітал» (а.с.48-50). 1.4. Представником позивача надано письмові пояснення на відзив відповідача, згідно яких зазначають, що посилання відповідача на рішення суду 559/482/22 від 03.05.2022 не мають значення для розгляду даної справи, оскільки стосуються оскарження порядку нотаріальної дії, а отже даним рішенням не встановлено наявність/відсутність заборгованості, факт укладення/не укладення кредитного договору, факт видані/не видачі коштів. Зазначають, що щодо факту видачі коштів, то ТОВ «Вердикт капітал», як і первісний кредитор, гарантують дійсність прав вимоги, відповідно жодних підстав для сумніву у видачі коштів немає. На підтвердження видачі коштів просять витребувати від первісного кредитора - ТОВ ««Бі ел джи мікрофінанс» первинні бухгалтерські документи, які місять інформацію щодо видачі [PERSON] грошових коштів згідно кредитного договору №5200132 від 27.04.2021, а також наполягають на задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.52-53). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 29.05.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що надіслав заяву. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого, позов не визнає та просить відмовити повністю у задоволенні позовним вимог, також згідно поданої заяви розгляд справи проводити у її відсутність. Від представника позивача надійшло письмове пояснення на відзив, згідно якого наполягає на задоволенні позовних вимог та просить витребувати у ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» первинні бухгалтерські документи, які містять інформацію щодо видачі [PERSON] грошових коштів. Ухвалою суду від 15.07.2024 клопотання задоволено та витребувано у ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» документи, які містять інформацію щодо видачі [PERSON] грошових коштів. 23.08.2024 від ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» суду надійшла відповідь про відсутність таких документів. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що до Кредитного договору №5200132 від 27.04.2021 на отримання фінансового кредиту не надано документів, що підтверджують особу позичальника [PERSON] . Згідно п.1.3-1.5 Договору, розмір кредиту становить 19973,50 грн., строк користування кредитом 15 календарних днів, термін повернення кредиту - 12.05.2021. З 1-го по 15-й день проценти за кожен день користування кредитом становлять - 0,70%, процентна ставка відповідно до п.1.5, 1.6 Договору - фіксована. Строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше одного календарного року. Згідно п.1.11 Договору, на дату укладення Кредитного договору орієнтована реальна річна процентна ставка складає 620,50%, орієнтована вартість кредиту складає 25066,74. У випадку настання умов, передбачених у п.1.6 Договору(не повернення кредиту, не сплати процентів у повному обсязі ), орієнтована реальна процентна ставка складатиме 1171,26%, а орієнтована загальна вартість кредиту - 37919,69 грн. (а.с.5 зворот, 6). В матеріалах справи міститься Заявка на отримання кредиту та Паспорт споживчого кредиту, в яких містяться персональні дані [PERSON] , а також основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.7-8). 30.07.2021 між ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №30/07-1, відповідно до якого ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №5200132 щодо відповідача (а.с.11-12). Згідно розрахунку за кредитом у гривнях наданого первісним кредитором ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та Реєстру боржників від 30.07.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] із загальною заборгованістю за кредитним договором №5200132 станом на дату відступлення прав вимоги у розмірі 37919,12 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом - 19973,42, сума нарахованих процентів - 14949,99 грн, сума відсотків за підвищений ступінь ризику - 2996,01грн. (а.с.8 зворот, 13 зворот -15). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників зазначених у реєстрі ТОВ «Коллект Центр», зокрема і до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №5200132 у загальній сумі 39532,12 грн.(а.с.16-21). Відповідно Розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Коллект Центр» станом на 08.04.2024 за період з 10.01.2023 по 08.04.2024 загальна сума заборгованості відповідача складає 39532,12грн. Згідно даних документів вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» не здійснювало жодних нарахувань після отримання прав вимоги (а.с.10). Однак, згідно розрахунку заборгованості від первісного кредитора ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» станом на 13.12.2022 вказано сума заборгованості 48944,82 грн., при цьому немає даних про надання [PERSON] в день підписання договору 27.04.2021 будь-яких коштів, а лише про нарахування їй в цей же день 27.04.2021 2996,03 грн. боргу (а.с. 8 звор.). Згідно повідомлення первісного кредитора ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» №691 від 20.08.2024 вбачається, що товариство не може виконати ухвалу суду від 15.07.2024 та надати первинні бухгалтерські документи, які місять інформацію щодо видачі [PERSON] грошових коштів, оскільки уже не являється кредитором за договором №5200132 від 27.04.2021 та всі права кредитора в т.ч. з усіма належними документами було передано новому кредиторові ТОВ «Вердикт капітал». (а.с.63) IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною першою ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно закону. У відповідності ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. За загальним принципом кожна сторона цивільного спору зобов`язана суду довести свою позицію. Дослідивши докази, суд робить висновок, що позивачем не доведено факт отримання [PERSON] кредитних коштів. Відповідач [PERSON] у відзиві наполягає, що не отримала кредитних коштів за договором №520013227.04.2021 від ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс», правонаступником якого є позивач ТОВ «Коллект Центр». Позивачем же на підтвердження своїх вимог надано лише заявку на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту та розрахунки заборгованості, проте не надано жодних документів, які би підтверджували особу відповідача, а також що первісним кредитором було здійснено перерахунок коштів відповідачу і про отримання їх відповідачем. З наданих доказів суд не може переконатись в особі-підписанті договору, немає підтвердження надання коштів позичальнику, як і їх розміру, тож немає доказів виконання договору. Окрім того, розрахунок заборгованості дійсно є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили б суду перевірити чи передавалися насправді кошти позичальнику в кредит, як і коли нараховувалась заборгованість, чи були внесені якісь кошти на її погашення. А первісним кредитором ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» на виконання ухвали суду від 15.07.2024 теж не надано документів, які містять інформацію щодо видачі [PERSON] грошових коштів згідно Кредитного договору №5200132 від 27.04.2021, обґрунтовуючи тим, що вони уже не є кредитором за даним договором та всі права кредитора, в т.ч. з усіма належними документами, було передано новому кредиторові. При цьому, в розрахунку зробленому саме первісним кредитором немає будь-яких даних про надання кредитних коштів [PERSON] , а лише про нарахування їй боргу в розмірі 2996,03 грн. в день, коли ніби мав бути отриманий кредит в розмірі 19973,5 грн. за договором. Все це підтверджує версію відповідача. Позивач отримав відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив факт отримання ним грошових коштів, однак не скористався правом на подання додаткових доказів для обґрунтування заявлених позовних вимог за винятком подачі клопотання про витребування у первісного кредитора документів, що містять інформацію щодо видачі [PERSON] грошових коштів, однак і їх суду не надано. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, факт отриманих відповідачем кредитних коштів не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами. Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №5200132 у розмірі 39 532,12 грн., а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Оскільки у задоволенні позовних вимог суд повністю відмовляє, вимоги позивача про стягнення судових витрат на його користь задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed