Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення її чоловіка, [PERSON] , [INFO] - померлим (загиблим). Заяву обґрунтовує тим, що проживала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2021 року. 27 лютого 2022 року її чоловік призваний на військову службу за мобілізацією та 01.03.2024 року зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] №6 (по стройовій частині). 06.03.2023 року представниками [INFO] їй було вручено сповіщення сім`ї №9 від 06.03.2023 року в якому було зазначено, що технік стрілецької роти, молодший сержант [PERSON] , 1985 р.н., відданий військовій присязі на вірність українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну її свободу і незалежність, зник безвісти 04.03.2023 року. 07.03.2023 року вона звернулася до Хустського управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області із заявою про зникнення безвісти її чоловіка під час виконання бойових завдань. На підставі даної заяви було розпочато кримінальне провадження №12023071050000154. 05.05.2023 р. відомості щодо [PERSON] [INFO] було внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Посадовими особами військової частини [NUMBER] було складено Акт службового розслідування за фактом безвісти зниклого її чоловіка, 04.03.2023 у районі н.п. Оріхово-Василівка, Донецької області за особливих умов затверджений командиром військової частини [NUMBER] 24.03.2023 року. Відповідно до інформації, що зазначена в Акті службового розслідування 04.03.2023 р. приблизно о 18 год. 50 хв. від командира стрілецької роти військової частини [NUMBER] , капітана [PERSON] та начальника медичної служби-начальника медичного пункту військової частини [NUMBER] старшого лейтенанта медичної служби [PERSON] надійшли усні повідомлення про ймовірну загибель військовослужбовця призваного за мобілізацією молодшого сержанта [PERSON] під час виконання бойового завдання. Відповідно до положень п.п. 4.5. Акту службового розслідування: свідками загибелі молодшого сержанта [PERSON] були: старший солдат 1-го зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу (ПЗРК) РВП [PERSON] , старший бойовий медик РВП молодший сержант [PERSON] та командир кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, молодший сержант [PERSON] . Згідно з положеннями пунктів 4.9 та 4.10 Акту службового розслідування здійснення розшукових заходів для встановлення місцезнаходження молодшого сержанта [PERSON] або його тіла здійснити неможливо, оскільки останнє місце перебування, яке зазначили свідки: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] перебуває під контролем збройних сил російської федерації. Орієнтовні координати перебування тіла молодшого сержанта [PERSON] . [NUMBER]. Координати визначено за допомогою інтернет-ресурсу "GoogleMaps". Відповідно до положень п.п.6.1., 6.2. та 6.3 Акту службового розслідування дії військовослужбовця та причинний зв`язок між такими діями, та подією у вигляді зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Підстав вважати, що молодший сержант [PERSON] не виконав військовий обов`язок у вигляді добровільної здачі у полон у ході службового розслідування не встановлено. Зазначає, що оголошення її чоловіка [PERSON] [INFO] померлим (загиблим) за обставин пов`язаних із захистом Батьківщини під час виконання ним обов`язків військової служби, необхідно для державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, а саме в Хустський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виходячи із останнього зареєстрованого місця проживання [PERSON] , оскільки від цього залежить виникнення її особистих немайнових та майнових прав, зокрема, щодо отримання одноразової допомоги після загибелі чоловіка на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та оформлення спадщини після його смерті. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Севостьянчик Є.С. в судове засідання подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви підтримали в та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - начальник Хустського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Росоха О., подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи, не заперечила проти задоволення заяви [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою. Представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] - [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних та достатніх доказів у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяв представника заявника та представників заінтересованих осіб про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є чоловіком заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області 22.02.2021 року, а/з № 8. 27 лютого 2022 року [PERSON] призваний на військову службу за мобілізацією та 01.03.2024 року зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] №6 (по стройовій частині). Відповідно до Сповіщення сім`ї №9 від 06.03.2023 року виданого [INFO] технік стрілецької роти, молодший сержант [PERSON] , 1985 р.н., відданий військовій присязі на вірність українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну її свободу і незалежність, зник безвісти 04.03.2023 року. 07.03.2023 року Хустським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023071050000154 за ознаками ст.115 ч.1 КК України. Відповідно до Акту службового розслідування від 24.03.2023 року вбачається, зокрема: 04.03.2023 р. близько 13-тої години, на виконання наказу командира 3 стрілецької роти капітана [PERSON] та командира роти вогневої підтримки молодшого лейтенанта [PERSON] , особовому складу 3 роти у взаємодії з ротою вогневої підтримки (РВП) закріпитись в лісопосадці по рубежу (за визначеними координатами), в разі необхідності, штурмові дії по заняттю позицій здійснити з ходу та з боєм, молодший сержант [PERSON] , технік 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] та інші військовослужбовці 3 роти та роти РВП вибули на визначені позиції для виконання бойового завдання у вигляді зачистки та заняття позицій у лісопосадці по трасі Е-40 від [ADDRESS] . Близько 13 год. 30 хв. група військовослужбовців 3 роти та роти РВП прибула на точку збору по трасі Е-40 від [ADDRESS] пройшли біля трьох кілометрів по лісопосадці зліва та справа від траси по направленню на м.Бахмут, де зайняли розміщені за визначеними координатами окопи та почали їх облаштування, поглиблення та розширення. Разом з [PERSON] облаштуванням займалися старший солдат 1-го зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу (ПЗРК) РВП [PERSON] , старший бойовий медик РВП молодший сержант [PERSON] та командир кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки молодшший сержант [PERSON] . Почався щільний обстріл, який тривав на протязі півтори години. Коли інтенсивність обстрілу знизилась, приблизно в 16.00 (шістнадцять) годин, [PERSON] вийшов з окопу щоб надати допомогу пораненому бойовому медику 2 взводу 3 стрілецької роти [PERSON] , в цей момент в окоп, де знаходився молодший сержант [PERSON] попав постріл АГСа, молодший сержант [PERSON] отримав осколочне поранення, [PERSON] оглянув його і надав першу допомогу. Праворуч від [PERSON] знаходився [PERSON] котрого було вбито орієнтовно тим же вибухом, що поранив [PERSON] . [PERSON] оглянув тіло [PERSON] та побачив, що внаслідок осколкового поранення у область тулуба, він отримав пошкодження, які на його думку не сумісні із життям, ознак життя молодший сержант [PERSON] не подавав. [PERSON] сказав про це [PERSON] , вони зв`язались по радіозв`язку з командиром РВП молодшим лейтенантом [PERSON] , доповіли про ситуацію. За 20 (двадцять) хвилин отримали наказ відступити, оскільки інтенсивний мінометний обстріл не давав можливості виконати поставлене завдання, зберегти життя особового складу, та евакуювати тіло молодшого сержанта [PERSON] . Згідно з положеннями пунктів 4.9 та 4.10 Акту службового розслідування здійснення розшукових заходів для встановлення місцезнаходження молодшого сержанта [PERSON] або його тіла здійснити неможливо, оскільки останнє місце перебування, яке зазначили свідки: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] перебуває під контролем збройних сил російської федерації. Орієнтовні координати перебування тіла молодшого сержанта [PERSON] . [NUMBER]. Координати визначено за допомогою інтернет-ресурсу "GoogleMaps". Відповідно до положень п.п.6.1., 6.2. та 6.3 Акту службового розслідування дії військовослужбовця та причинний зв`язок між такими діями, та подією у вигляді зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Підстав вважати, що молодший сержант [PERSON] не виконав військовий обов`язок у вигляді добровільної здачі у полон у ході службового розслідування не встановлено ( а.с.33-46). Наказом командира військової частини [NUMBER] № 7 від 26.03.2023 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] техніка 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] за особливих обставин» встановлено: 1.Службове розслідування за фактом зникнення безвісти техніка 3-ої стрілецької роти військової частини [NUMBER] , молодшого сержанта [PERSON] вважати завершеним. 2. Вважати молодшого сержанта [PERSON] зниклим безвісти за особливих обставин починаючи з 04.03.2023 у лісосмугі по трасі Е-40 поблизу н.п. Оріхово-Василівка, Бахмутського району, Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, пов`язане з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації( а.с.47-55). Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Як вбачається з постанови Верховного Суду у справі №506/358/22 (провадження №61-7094св23) від 28 лютого 2024 року за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Надані заявницею докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved