Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У червні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.04.2014 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] . На даний час донька є повнолітньою та навчається на деннійформі та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе забезпечувати. Відповідач є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу на час навчання. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. 17 липня 2024 року представником відповідача [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу). Мотивуючи тим, що відповідач має на утриманні неповнолітню доньку та тяжко хворіють батько та мати, які є людьми похилого віку та потребують матеріальної допомоги та допомоги в обслуговуванні. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 червня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою № 79 від 20 травня 2024 року, виданою завідувачем відділення ФОЕМ [PERSON] є студенткою 2-го курсу групи МРГ-ВСП «Київський торговельно-економічний фаховий коледж державного торговельно -економічного університету», форма навчання денна, строк закінчення навчання у закладі 30.06. 2025 рік. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Положеннями ч.1,3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України) Аналіз ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, разом з цим не надає суду належних доказів, які б свідчили про можливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, зокрема, доказів щодо матеріального стану відповідача, розміру його доходу (заробітку), наявність на праві власності, володіння та/або користування рухомого або нерухомого майна. На підставі викладеного та враховуючи, що обов`язок утримувати батьками своїх повнолітніх дітей є безумовним, враховуючи наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини та батьків похилого віку, які потребують матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, у зв`язку з продовженням навчання, починаючи із дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial