Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Скрипник С.І. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача, в якій просить: 1) позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.08.2001 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 695. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких записана відповідач. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.05.2019 року по справі № 644/930/19 шлюб між ним та відповідачем розірвано. Малолітня донька [PERSON] після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Після розлучення він продовжував повністю матеріально забезпечувати доньку та сплачувати комунальні послуги. При цьому, колишня дружина, будучи працездатною особою, ніде офіційно та постійно не працювала, відповідно не отримувала постійного доходу для утримання а ні доньки, а ні будинку, в якому залишилась проживати. Відповідач не приділяла достатньої уваги а ні дитині, а ні дому, в якому проживала разом із донькою, що призвело до перебування житлової будівлі у незадовільному стані, виникнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Зокрема, чималий борг за спожиту електроенергію і як наслідок відключення від мережи електропостачання, яку він сплатив у 2022 році. Через постійні скарги доньки на антисоціальну поведінку матері, жорстоке поводження із Веронікою, він був змушений забрати дитину до себе. Відповідач та донька проти цього не заперечували. Через те, що дитина була дуже замкнута та не спілкувалася з однолітками, він у листопаді 2021 року звернувся до кваліфікованого психолога за отриманням психологічного висновку дитини для наступного надання психологічної допомоги. Позивач зазначає, що відповідач систематично не виконує покладених на неї батьківських обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні малолітньої доньки, чим фактично самоусунулася від участі у вихованні та утриманні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються виключно ним та його нинішньою дружиною [PERSON] без участі та підтримки з боку відповідача. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Позивач подав суду заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради просила розглядати справу без участі представника служби та при ухваленні рішення врахувати інтереси дитини. Департаментом надано суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2001 року, який було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 695. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких в свідоцтві про народження записаний позивач [PERSON] , а матір`ю відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.05.2019 року по справі № 644/930/19 шлюб між сторонами розірвано. Позивач разом з донькою проживає окремо від відповідача, та повністю несе всі витрати пов`язані по її утриманню. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням та підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не створює умов для отримання дитиною освіти, чим фактично самоусунулася від участі у вихованні та утриманні дитини. Спорів з приводу місця проживання дитини між сторонами не було. Позивачем забезпечені дитині гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Недбале ставлення з боку відповідача до доньки підтверджується і характеристикою з навчального закладу де навчається [PERSON] . З даної характеристики вбачається, що мати навчанням доньки не цікавилась, у школі не з`являлась. Приводила і забирала дівчину зі школи бабуся або старший брат. У першому класі [PERSON] часто не відвідувала заняття без поважних причин. Пропуски занять бабуся пояснювала поганим самопочуттям дитини. Документи, які підтверджували причину відсутності дівчини в школі, надавалися не завжди. З другого класу та по теперішній час [PERSON] мешкає з батьком за адресою: [ADDRESS] . Батько активно займається вихованням дівчини, стежить за успішністю, за побутовими умовами, здоров`ям, харчуванням, одягом та зовнішнім виглядом. Цікавиться життям доньки в школі, допомагає їй з заняттями. Відвідує батьківські збори. Усі витрати на дитину, пов`язані з фінансуванням екскурсій до театрів, музеїв тощо, оплачує батько [PERSON] . Мати не приймає участі у вихованні та розвитку дитини, шкільних святкових заходів за участю доньки не відвідує, її життям та успіхами не цікавиться. Протягом всього періоду навчання та по сьогоднішній день батьківські збори не відвідувала, до школи не з`являлася. Активну участь у шкільному житті [PERSON] приймає також нинішня дружина батька - [PERSON] , яка також відвідує батьківські збори та інші шкільні заходи. З часу проживання з батьком психічний стан дитини змінився, вона стала більш доброзичливою, відкритою, легко вступає в контакт з однолітками, ініціативна. Відчувається позитивний вплив на дитину виховання батька. Навчальний заклад впевнений, що у [PERSON] склалися доброзичливі, щирі стосунки з нинішньою дружиною батька. Дівчина їй довіряє й відчуває себе в безпеці. Шкільним колективом підтверджується той факт, що мати дитини за увесь період знаходження [PERSON] в навчальному закладі жодного разу не з`являлася в школі, шкільним життям дівчинки не цікавилась. У зв`язку із систематичним нехтуванням відповідачем на протязі тривалого часу своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , позивач звернувся до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради із проханням провести обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживаючої за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого скласти акт про проведення обстеження умов проживання малолітньої дитини. Відповідно до Акта обстеження умов проживання від 02 листопада 2023 року, складеного комісією Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, стан житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , незадовільний, проводяться ремонтні роботи. Відповідно до Акта обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 06 листопада 2023 року, складеного комісією Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, стан житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] задовільний, квартира повністю мебльована, всі комунікації у квартирі працюють. В наявності вся необхідна побутова та відеотехніка, є повноцінне харчування для всієї родини, для дитини виділено окрему кімнату. Зазначено, що батьком дитини створено всі належні умови для повного виховання та розвитку дитини. Також, психологом [PERSON] було складено психологічний висновок, згідно якого малолітня [PERSON] відчуває любов та прихильність до матері і водночас страх, недовіру, образу та злість. Даний стан речей вказує на те, що, вочевидь, у стосунках із мамою дівчинка не може задовольнити потребу у стійкій прив`язаності, котра передбачає досвід любові, уваги, розуміння, поваги та наставництва. Старший син - [PERSON] , також підтвердив своє позитивне ставлення до виниклої ситуації щодо позбавлення матері батьківських прав, що відображено в його письмовій заяві. З викладеного вище вбачається, що мати дитини не піклується про фізичний та духовний розвиток малолітньої доньки, навчанням та здоров`ям дитини не цікавиться, не бере участі у її утриманні та вихованні. Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 208 від 13.05.2024 року вбачається, що Департамент служб, як представник органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її духовних та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки дітей, відповідачі по справі, вихованням доньок не займаються. На них покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З урахуванням викладених вище обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] свій батьківський обов`язок по вихованню та утриманню дочки [PERSON] не виконує. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Спосіб стягнення аліментів у частині від доходу або у твердій грошовій сумі, визначається, за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина, або дитини. Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . Суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо утримання спільної дитини покладений на обох батьків в рівних частинах. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров`я дитини та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем подання позовної заяви вважається 08.02.2024 року, оскільки позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», у зв`язку з чим, аліменти підлягають стягненню з вказаної дати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі вказаного закону, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 969,00 грн. за подання позову про позбавлення батьківських прав. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 грн., який визначений Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік», в якому подано позовну заяву.

Outcome: approved