Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що з 21 травня 1993 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя не склалось, протягом п`яти років сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 06 лютого 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року прийнято справу до провадження судді Гаврилової О.В. та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився, через свого представника направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив суд розглянути справу у відсутність позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалась. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у ix сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим i можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам ix дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило 6 інтересами одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що між сторонами 21 травня 1993 року було укладено шлюб. Сторони спільних дітей не мають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору щодо поділу майна на час розгляду справи у сторін немає. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не можливе, відповідач процесуальним правом взяти участь у судовому засіданні не скористалась, відзиву на позовну заяву не подала. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б його інтересам, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved