Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з [PERSON] , який рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було розірвано. В даному шлюбі в низ народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що діти проживають разом з ним в орендованому будинку та знаходяться на повному його утриманні. Вказує, що мати дітей тривалий час знаходиться за межами країни так як працює по трудовій угоді у зв`язку з чим участі в вихованні дітей не бере та, на його думку, не має змоги та бажання займатися вихованням дочок. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прави відносно дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Учасники в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні (а.с. 59). Представник ССД Свалявської міської ради подала заяву про розгляд справи у її відсутності та надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.51). Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.55, 58). Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8, 10). Чинним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2021 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.20). Як убачається з довідок Свалявського ЗЗСО №4 з поглибленим вивченням окремих предметів Свалявської міської ади від 18.09.2023 року №147/01-28 та №148/01-28, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] навчаються в даному закладі в 2-А та 1-А класі відповідно (а.с.4-5). Відповідно до Акта обстеження умов проживання від 12.09.2023 року, проведеного начальником ССД Свалявської міської ради - [PERSON] , спеціалістом ССД Свалявської міської ради - [PERSON] та головним спеціалістом ССД Свалявської міської ради - [PERSON] , встановлено, що батько дітей [PERSON] проживає з дочками в орендованому будинку, самостійно займається їх вихованням та забезпеченням. Мати дітей перебуває на заробітках за кордоном (а.с.6). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , враховуючи, що мати дітей не була поінформована про розгляд справи, через відсутність відомостей про її місцезнаходження, беручи до уваги відсутність достатніх доказів про неналежне утримання та виховання нею доньок, рішення комісії з питань захисту прав дитини Свалявської МР, в інтересах дітей, ООП [PERSON] вважає за доцільне залишити питання позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньок на розсуд суду (а.с.52-53). За приписами ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За правовим змістом згаданої норми Закону ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки, а саме особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. За статтею 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У постанові КЦС ВС від 23.11.2023 року (справа № 592/17972/19), Верховний суд дійшов наступного висновку, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Зважаючи на встановлені обставини за відсутності фактів злісного нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо її малолітніх дітей, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed