Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

23.03.2022 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Державної Казначейської Служби України, Полтавської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органів досудового розслідування в якому прохала стягнути на її корить за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку 1000000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування, прокуратури та суду. В обґрунтування\~позову посилалася\~на те,\~що [PERSON] обрана на посаду судді Комсомольського міського суду Полтавської області рішенням Полтавської обласної ради народних депутатів 29.04.1993 року, а постановою Верховної Ради України від 09.07.2003 року № 1072-1У обрана на дану посаду - безстроково. 17.03.2015 року заступником Генерального прокурора України [PERSON] позивачці складено повідомлення про підозру за ч.2 ст.375 КК України. Позивачка вказує, що незаконність повідомлення про підозру встановлена вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2015 року до [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб до 04.06.2015 року з встановленням обов`язків. На думку позивачки, вказаний запобіжний захід застосовано без належної перевірки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст. 375 КК України. За клопотанням Генерального прокурора України [PERSON] згідно рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 312/вп-15 від 19.05.2015 року позивачка відсторонена від посади судді Комсомольського міського суду Полтавської області строком на 2 місяці. Постановою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 року по адміністративній справі № 800/288/15 за позовом [PERSON] до ВККС України зазначене рішення про відсторонення її від посади було визнано незаконним та скасовано. Наказом виконуючої обов`язки голови Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О. за № 7.1-а від 19.05.2015 року позивачка була відсторонена від посади з 19.05.2015 року строком на два місяці з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді. Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 року даний наказ був скасований наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області [PERSON] від 16.10.2015 року та здійснений перерахунок і виплата щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 50 відсотків посадового окладу за період з 19.05.2015 року по 19.07.2015 року. Вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року [PERSON] визнана невинуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, та виправдана за відсутністю складу злочину. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30.07.2018 року апеляційна скарга прокурора була залишена без задоволення, а вирок - без змін. Постановою колегії суддів Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 року касаційна скарга прокурора була залишена без задоволення, а зазначені вирок і ухвала були залишені без змін. Після перегляду апеляційною та касаційною інстанцією вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області набрав законної сили. Позивачка вказує, що незаконно перебувала під слідством і судом з 18.03.2015 року по 20.06.2019 року, тобто 51 місяць. В зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, [PERSON] вимушена була нести витрати та організовувати поїздки разом з захисниками для участі в проведенні слідчих дій на досудовому розслідуванні в м. Полтава ( 2 поїздки) та для участі в судових засіданнях в Онуфріївському районному суді Кіровоградської області та апеляційному суді Кіровоградської області в судах першої та апеляційної інстанцій в інших населених пунктах. В наслідок незаконного притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності, незаконного перебування під слідством та судом, позивачка зазнала моральних страждань, які виразилися зокрема в тому, що це вплинуло на її діяльність, як судді, підірвало її авторитет та ділову репутацію, викликало негативне ставлення з боку суспільства, такі моральні страждання суттєво змінили нормальний ритм життя позивачки. Ухвалою судді від 28.03.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 26.04.2022 року від відповідача Полтавської обласної прокуратури надійшов відзив в якому останні зазначають, що позивач на користь [PERSON] підлягає стягненню мінімальна сума відшкодування визначена ч.2 ст. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». [PERSON] перебувала під слідством та судом з 17.03.2015 року по 30.07.2018 року, що дорівнює 40 місяцям 13 дням, розмір відшкодування моральної шкоди підлягає розрахунку відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» 06.05.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому остання вказала, що при визначенні розміру моральної шкоди необхідно врахувати ступень зниження престижу, ділової репутації, честі та гідності у позивачки як у публічної особи і судді при здійсненні правосуддя та після виходу у відставку. Ухвалою суду від 06.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, прохала розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Полтавської обласної прокуратури заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини зазначені у відзиві. Представник відповідача Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився Вислухавши представника відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~ [PERSON] була обрана на посаду судді Комсомольського міського суду Полтавської області рішенням Полтавської обласної ради народних депутатів 29.04.1993 року, а постановою Верховної Ради України від 09.07.2003 року № 1072-1У обрана на дану посаду - безстроково. 17.03.2015 року заступником Генерального прокурора України [PERSON] позивачці складено повідомлення про підозру за ч.2 ст.375 КК України. Відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2015 року до [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб до 04.06.2015 року з встановленням обов`язків. За клопотанням Генерального прокурора України [PERSON] згідно рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 312/вп-15 від 19.05.2015 року [PERSON] була відсторонена від посади судді Комсомольського міського суду Полтавської області строком на 2 місяці. Постановою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 року по адміністративній справі № 800/288/15 за позовом [PERSON] до ВККС України зазначене рішення про відсторонення останньої від посади визнано незаконним та скасовано. Наказом виконуючої обов`язки голови Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О. за № 7.1-а від 19.05.2015 року [PERSON] відсторонена від посади з 19.05.2015 року строком на два місяці з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді. Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 року вказаний наказ скасований наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області [PERSON] від 16.10.2015 року та здійснений перерахунок і виплата щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 50 відсотків посадового окладу за період з 19.05.2015 року по 19.07.2015 року. Відповідно до вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року [PERSON] визнано невинуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України та виправдано її у зв`язку з відсутністю в її діях складу, вказаного кримінального правопорушення. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30.07.2018 року апеляційна скарга прокурора була залишена без задоволення. Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року стосовно [PERSON] залишено без змін. Відповідно до постанови колегії суддів Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 року касаційна скарга прокурора залишена без задоволення. Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року та ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 30.07.2018 року залишено без змін. У статтях\~55,\~56 Конституції України\~закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписичастинипершоїстатті 9\~Конституції України,\~статті 10 Цивільного кодексу України\~є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За змістом положень статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 1176 Цивільного кодексу України\~встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінальногоправопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження, обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає\~відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодуванняшкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Пунктом 1\~статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ним, виникає, зокрема, у випадку постановлення виправдувального вироку суду. У наведених у\~статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), у тому числі, заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. Таке відшкодування провадиться за рахунок коштів державного бюджету (пункт 1 статті 3, частина перша\~статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Статетю 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`встановлено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно достатті 2 цього Законуорган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов`язані роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди. За змістом положень частини першої статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`Розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розглядікримінальноїсправи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, щорозглядав справу у першій інстанції. Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 частини першоїстатті 3\~Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої\~статті 43 Кримінального процесуального кодексу України\~виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Внаслідок незаконного засудження, ухвалення судом виправдувального вироку, позивач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме:\~стаття 1176 Цивільного кодексу України, та\~Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Статтею 23 Цивільного кодексу України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщоінше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з пунктом 1 статті1, пунктом 5\~статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у статті 1 цього\~Закону\~випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. Відповідно до частин другої, третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`розмір моральної шкоди, визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодуванняморальноїшкоди за час перебуванняпідслідствомчи судом провадитьсявиходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування підслідством чи судом. Згідно із частинами п`ятою, шостою\~статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Разом законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленного законодавством розміру заробітної плати на момент розглядусправи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскількивін є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується, що у зв`язку з незаконними діями органу досудового слідства, прокуратури, позивачка була позбавлена права працювати, жити повноцінним життям, заробляти кошти та утримувати сім`ю, а також те, що тривале перебування в статутсі підозрюваної, що спричинило тривалий характер моральних страждань з боку останньої. Зважаючи на виправдання позивачки та визнання невинуватою у пред`явленому обвинуваченні, на користь останньої підлягає стягненню на підставі статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~ моральна шкода. В ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України за 2024 рік» визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду становить 1600 гривень. Оскільки, [PERSON] повідомлено про підозру 18.03.2015 року, а вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року набрав чинності 30.07.2018 року, [PERSON] перебувала під слідством та судом з 17.03.2015 року по 30.07.2018 року, тобто 41 місяць, тому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних), яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат (їх тривалості), беручи до уваги тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди становить 65600 грн. (мінімальна заробітна плата - 1600 грн. (з урахуванням ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України за 2024 рік») х кількість місяців 41). Згідно зі\~статтею 2 Цивільного кодексу України\~держава Україна є учасником цивільних відносин, тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги доведеність спричиненої моральної шкоди позивачеві, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди на користь [PERSON] 65600 грн. У відповідності до вимог\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок Держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial