Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] . Приблизно з 2013 року почав спільно проживати разом з відповідачем у вказаній квартирі. [INFO] у них народилася спільна дитина, [PERSON] . Відповідач з донькою весь час знаходилися на його утриманні, але згодом останній дізнався, що відповідач неодноразово зверталася до кредитних установ для отримання кредит кошти, які своєчасно не повертала. Через деякий час до нього почалися звертатися не знайомі йому фізичні особи з вимогами про повернення грошових коштів, які відповідач брала у борг. У зв`язку з непорядністю відповідача між ними почали виникати сварки, неприязні стосунки, через брутальні образи. 22.06.2022 року відповідач разом з донькою без його відома і дозволу на виїзд дитини за межі України, виїхали за межі країни. Зазначає, що уже рік відповідач не проживає за місцем реєстрації, квартирою не користуються, уникає спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає, тому вважає, що у нього є усі підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Водночас зазначає, що на звернення до Центру надання адміністративних послуг Печерської РДА в м. Києва про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , отримав відповідь про відмову у знятті з реєстрації місця проживання. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 30.06.2023 року отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 134769 щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.12.2023 року. 22.11.2023 року на електрону пошту Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначає, що майже десять років проживала та була зареєстрована в спірній квартирі, в ній знаходяться її речі та речі її дитини, іншого житла вона не має. Вважає причину, з якої на даний час не проживає у спірній квартирі поважною, оскільки була змушена виїхати з України з дитиною, як біженка. Враховуючи підстави не перебування її з дитиною у спірній квартирі, та те, що вона ніяким чином не втратила інтерес до спірної квартири, яка є її єдиним місцем проживання, оскільки іншого житла вона не має, вважає, що даний позов задоволенню не підлягає (а. с. 32-36). 05.12.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Падалко О.Б. надійшла заява, в якій остання зазначає, що позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними. 05.12.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Сікорського О.Ф. надійшла заява, в якій останній зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2023 року, приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву, та, у зв`язку із неявкою учасників справи, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 14.03.2024 року. 14.03.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та судове засідання призначено на 13.05.2024 року. 13.05.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого на онлайн підготовці суддів, яка організована Національною школою суддів України за місцем роботи, та судове засідання призначено на 24.06.2024 року. 24.06.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Падалко О.Б. надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій остання зазначила, що заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. 24.06.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Сікорського О.Ф. надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 26.09.2024 року. В судове засідання 26.09.2024 року з`явились представник позивача та представник відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав та просив у позові відмовити. Вислухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Суд встановив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіною О.В., номер спадкової справи № 323/04, зареєстрована в реєстрі за № 1с-762 (а. с. 11). Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 134769 від 30.06.2023 року, [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 29.07.2015 року (а. с. 22-23). З копії закордонного паспорту [PERSON] вбачається, що остання 23.06.2022 року виїхала за межі України (а. с. 37-39). На звернення позивача до Центру надання адміністративних послуг Печерської районної в м. Києва державної адміністрації про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] справа № 68о88-007429600-790-01, останній отримав відповідь про відмову у знятті з реєстрації місця проживання (а. с. 16). Статтею 40 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 17.10.2018 у справі № 521/17805/16-ц, відповідно до якої згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, норма ст. 391 ЦК України не передбачає можливості визнавати особу такою, що втратила право на житлову площу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також Верховний Суд роз`яснив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, відповідач не є членом сім`ї позивача та в квартирі [ADDRESS] , фактично не проживає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеною нормою кореспондується п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року, якими встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення обов`язку, встановленого ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження права на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуюче викладене,

Outcome: approved