Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач) в якому просить суд стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання, як дружини, в розмірі 1/6 частин заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох річного віку, тобто до 19.04.2026. Позивач обґрунтовує підставність позову тим, що дитина проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Відповідач, всупереч визначених законодавцем обов`язків, добровільно матеріальної допомоги на утримання її та дитини не надає, хоча є фінансово спроможним, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 19.08.2024 розгляд зазначеної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження, а у справі призначене підготовче судове засідання на 05.09.2024. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 26.09.2024 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.10.2024. За наслідками отриманої судом інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, Звягельської міської ради, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Житомирській області встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача [PERSON] не представилось можливості. Відповідно до частини десятої статті 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи, як відповідача у справі здійснювалося через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У визначений судом строк відповідач відзиву на позов не надав, про причини неможливості його подання суд не повідомив. У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, однак від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. З огляду на викладене, суд розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5), зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7) [PERSON] та [PERSON] є подружжям. Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання її та їх спільної дитини, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає. Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (частина друга статті 181 СК України). Відповідно до довідки № 09-17-01/203 від 06.08.2024 виданої Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.6), [PERSON] , [INFO] дійсно проживає біля матері і знаходиться на її утриманні. Отож позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом. Пункти 1, 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьої статі 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо стану здоров`я дитини та відповідача, відсутні підтвердження матеріального стану таких осіб. У відповідності з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини другої статті 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Правилами статті 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання. Окрім того, відповідно до частини першої статті 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги\~за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положеннями\~статі 84 СК України\~передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання\~від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що\~сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині\~матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дружини та дитини, яка із нею проживає. Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у позові чи відзиві визначено статтями 76, 77, 81 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, суд враховує, що останній не надав відзиву у межах визначеного судом строку. При цьому, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, спроможній платити дружині та дитині, яка проживає із нею, і враховуючи відсутність в неї належного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Визначаючи розмір аліментів на неповнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, суд враховує встановлені вище обставини, можливість надання матеріальної допомоги обома батьками, а також обставини, зазначені у статті 182 СК України, та вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині у спосіб обраний позивачем, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно на дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6\~частки заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною\~трьох років, тобто до 19.04.2026. Згідно\~статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 08 серпня 2024 року. З огляду на викладене, суд задовольняє позов повністю. Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved