Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

08.08.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. В обгрутування позовних вимог зазначає, що з квітня 2023 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактично шлюбних відносинах. У січні 2024 року позивачка завагітніла та з 06.05.2024 року перебуває на обліку в кабінеті жіночої консультації в Перинатальному центрі КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР». Термін вагітності складає 29-30 тижнів. 17.05.2024 року позивачка та відповідач уклали шлюб, про що у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис № 381 від 17.05.2024 року. На даний час шлюбні стосунки позивача та відповідача фактично припинені. З липня 2024 року відповідач матеріальної допомоги на утримання вагітної дружини не надає. Відповідач є військовослужбовцем. Позивач не працює, оскільки є вагітною, що потребує значних матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та здоров`я дитини. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позивач прохає стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач\~в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про неможливість прибути до суду, оскільки перебуває на службі в ЗСУ та прохав урахувати, що наданий час у нього вже є аліментні зобов`язання на двох дітей. Суд, повно, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.05.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 381 від 17.05.2024 року. Відповідно до довідки Перинатальному центрі КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» від 25.07.2024 року [PERSON] перебуває на обліку у зазначеній установі на 29-30 тижні вагітності. Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі в ЗСУ. З липня 2024 року відповідач матеріальної допомоги на утримання вагітної дружини [PERSON] не надає. Позивачка не працює, оскільки є вагітною, що потребує значних матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та здоров`я дитини. Згідно із ч. 1ст. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК Україниздійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ч. 8, 9ст. 7 СК Українирегулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вагітній дружині мають бути створені у сім`ї умови для збереження її здоров`я та народження здорової дитини (ч. 4ст. 49 СК України). Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Приписами ч. 6ст.\~84\~СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85\~СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, або дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться вПостанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] та потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Відповідно до судового наказу Манинського районного суду Житомирської області від 02.09.2022 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходів). Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі\~України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується матеріальне становище відповідача, те, що він працездатний, фізично здоровий, має інші аліментні зобов`язання, та приходить до висновку, що з урахуванням положень ст. ст.77,80 СК України, з відповідача\~слід стягувати аліменти на утримання дружини\~під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 08.08.2024 року. Крім цього слід зазначити, що відповідачем\~не надано до суду доказів неспроможності надавати допомогу на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, та матеріали справи таких доказів не містять, або доказів які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Окремо суд наголошує на тій обставині, що після винесення рішення про стягнення аліментів на користь дружини на час її вагітності після народження дитини, в разі проживання дитини з нею, продовжує свою дію до досягнення дитиною трирічного віку, а тому винесення додаткового рішення не потрібно, - ч. 5ст. 84 СК України. Таким чином, враховуючи, що\~у позивачки\~виникло право на утримання аліментів від чоловіка під час вагітності, а відповідач , добровільно не надає матеріальну допомогу в необхідному розмірі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. У відповідності дост. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial