Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.09.2010 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини з відповідачем були припинені, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 06.08.2019 року. [PERSON] самоусунувся від виховання своїх дітей, виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, їх навчання, підготовки до самостійного життя. Окрім того, коли батько дітей намагається зв`язатися з дітьми, останні не бажають спілкуватися. Відповідач двічі лежав в психіатричній лікарні, оскільки є психічно хворим, а в період загострень є досить агресивним до позивача та синів. [PERSON] хвилюється за моральний стан та безпеку своїх дітей в період таких загострень. Діти після розлучення проживають з позивачем. Наразі, позивач є офіційно працевлаштованою, має стабільний дохід та самостійно забезпечує матеріально своїх дітей. Між позивачем та відповідачем існувала усна домовленість після розірвання шлюбу, про надання матеріальної допомоги з сторони відповідача, оскільки матеріальної допомоги на розвиток дітей не надходило. [PERSON] створив особисті карти для дітей, та періодично надсилає близько 200 грн на місяць, що взагалі не вистачає задля забезпечення навіть первинних життєвих потреб. Таким чином, у зв`язку із тим, що батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання синів, для забезпечення найважливіших інтересів дитини, є необхідність у позбавленні його батьківських прав. У зв`язку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 31.01.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 29.02.2024 року залучено до участі у справі - Службу у справах дітей Олешківської міської ради, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 09.10.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, також надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Олешківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2010 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується актовим записом про шлюб №71, складеного 04.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонські області. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №80, зробленого 19.04.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонські області, [PERSON] , [INFO] , згідно актового запис про народження №248, зробленого 06.10.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонські області. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06.08.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 30.08.2024 року взяті на облік управлінням соціального захисту населення райдержадміністрації як внутрішньо переміщені особи та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються довідками від 30.08.2024 року. Відповідно до довідки від 06.09.2023 року, виданої ТОВ «Сінево Україна», [PERSON] працює в ТОВ «Сінево Україна» за фахом медична сестра. За місцем роботи характеризує себе відповідальним працівником, що підтверджується характеристикою з місця роботи. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дарницького району м.Києва №101-5849 від 01.07.2024 року, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Органом опіки та піклування було встановлено, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , останній майже втратив контакт із дітьми, діти не бажають спілкуватися з батьком через його аморальну поведінку під час спільного проживання. У [PERSON] та [PERSON] існувала усна домовленість, що після розірвання шлюбу останній буде надавати фінансову допомогу дітям, однак, така допомога не надходила. Зі слів [PERSON] , [PERSON] оформив банківські картки на ім`я дітей та надсилав на карткові рахунки дітей близько 200 грн на місяць кожному, однак, ці виплати на сьогодні вже не надходять. Місцезнаходження [PERSON] , [PERSON] , наразі, не відоме. Згідно з листом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва (далі - Центр) малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спостерігаються лікарем педіатром Центру з 22.09.2022, діти відвідують лікаря у супроводі матері [PERSON] , яка виконує всі рекомендації лікарів у повному обсязі. Батько дітей, [PERSON] з приводу стану здоров`я своїх дітей до Центру не звертався. На засіданні комісії щодо вирішення питання про надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , була присутня мати дітей [PERSON] , яка розповіла, про те, що її молодший син [PERSON] не пам`ятає батька, а старший син [PERSON] , ображений на батька через те, що останній обіцяв йому допомогти виїхати з окупованої території, але своєї обіцянки не дотримався. Крім того, [PERSON] , повідомила, що їй не відомо про місцезнаходження [PERSON] , останній взагалі не спілкується із дітьми, не бере участі у їх вихованні. На сьогодні останнє відоме місце проживання та реєстрації [PERSON] у місті Олешки Херсонської області, що входить до переліку тимчасово окупованих територій України російською федерацією. Беручи до уваги вищезазначене, можна зробити висновок, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дітям, не турбується про стан їх здоров`я. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Суд вважає, що стороною позивача доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога сторони позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дітей, а поведінка відповідача відносно його дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. За ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved