Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

08.05.2024 року позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Голівер П.В., звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказує, що 15.12.2023 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 05.04.2024 від вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON] . На даний момент дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] , як військовослужбовець Збройних Сил України майже безперервно перебуває в зоні бойових дій, у зв`язку з чим в утриманні дитини участі не приймає, матеріальну допомогу надає нерегулярно. У відповідача [PERSON] є інші діти, на утримання яких з нього на користь колишньої дружини [PERSON] стягуються аліменти. Позивач вимушена самостійно виховувати та утримувати дитину. З огляду на відсутність фінансової підтримки зі сторони батька дитини, виникла необхідність в стягнення аліментів на утримання дитини в судовому порядку. Ухвалою суду від 13 травня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Голівер П.В. правом на участь в судовому засіданні не скористались, останній подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього\~Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, 15.12.2023 року між позивачем та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб Нововоронцовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №33 (а.с.6). Під час шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 09.04.2024 року (а.с.7). Як вказувала позивач, дитина знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Отже, судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у її вихованні, між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто. Факт проживання дитини разом з матір`ю не заперечувалося сторонами. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, з якої вбачається, що останній не проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у\~ст. 180 СК України, ст. 27 Конвенції про права дитини. З положень ч. 2 ст.\~180, ч. 1 ст.\~183, ч. 1 ст.\~191 СК України\~слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 2, 5 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням викладеного, та з огляду на те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільного сина, з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини та положень\~ст. 182 СК України\~суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягуванням з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08 травня 2024 і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved