Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначено, що позивач 28.11.2022 р. помилково перерахувала кошти у розмірі 22\~400,00 грн. на картку [PERSON] 29.11.2022 р. за допомогою чат боту Монобанк (є роздрібним продуктом АТ «Універсал банк») вона повідомила про це спеціалістам банку, які зв`язалися з отримувачем коштів, однак останній відмовився повертати їх, мотивуючи тим, що він очікував цей переказ. Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 22400, 00 грн., пені 5615,34 грн., інфляційні витрати 1398,36 грн., три відсотка річних 839,24 грн., сплачений судовий збір у розмірі 1\~758,74 грн. та витрати на правову допомогу 20000,00 грн. Ухвалою судді від 05.07.2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та наданий відповідачу строк для подання відзиву. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. До матеріалів справи долучено переписку з чат боту Монобанк щодо обставин перерахування коштів позивачем (а.с. 6-8). Докази направлення адвокатського запиту до банку (а.с. 11, 13). Копія квитанції № Р070-3304-8А68-ТТ54 від 28.11.2022 згідно якої [PERSON] зі свого рахунку в АТ «Універсал банк» перевела грошові кошти на інший рахунок в АТ «Універсал банк» [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.04.2023 року (справа № 369/2622/23, провадження 2-о/756/289/23) задоволено заяву [PERSON] , заінтересована особа АТ «Універсал банк», про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, зобов`язано вказану особу надати інформацію відносно власника картки АТ «Універсал банк» за № [NUMBER] , на яку 28.11.2022 було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 22400,00 грн. згідно квитанції № Р070-3304-8А68-ТТ54, а саме: номер рахунку, ПІБ власника картки, місце реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані (а.с. 14, 15). Вимогами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до (ст. 81 ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Глава 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» знаходиться в підрозділі 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу 3 «Окремі види зобов`язань», який входить до книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. \~Згідно із ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Означене недоговірне зобов`язання виникає в особи безпосередньо з норми ст. 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання виникає в особи з моменту безпідставного отримання нею такого майна (коштів) або з моменту, коли підстава їх отримання відпала. Положенням ст. 1212 ЦК України врегульовані недоговірні відносини, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. З наведених норм убачається, що особа, яка набула майно (кошти) без достатньої правової підстави (або підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала) зобов`язана повернути набуте майно (кошти) потерпілому. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. До спірних правовідносин можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, правомірність стягнення з набувача на користь потерпілого, крім безпідставно одержаних коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України, також річних та інфляційних втрат за період безпідставного користування такими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України є усталеною в судовій практиці (дивись, наприклад, постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17). Дія ст. 625 ЦК України\~поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 у справі № 14-16цс18 та постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 у справі № 908/2552/17. Встановивши, що відповідачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про набуття грошових коштів в сумі 22\~400 грн. (перерахованих [PERSON] ) на правовій підставі, передбаченої законом або угодою, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в порядку ст. 1212 ЦК України. Передбачений ч. 2 ст. 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми виникає виходячи з наявності самого факту прострочення, який у цій справі має місце. Суд враховує наданий прозивачем розрахунок, а тому задовольняє позов в цій частині. Норма ст.ст. 549-552 ЦК України до недоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого майна згідно зі ст. 1212 ЦК України не застосовується. Отже, з [PERSON] на користь \~ [PERSON] слід стягнути суму заборгованості в розмірі 22\~400,00 грн., інфляційні витрати 1398,36 грн., три відсотка річних 839,24 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовити. У разі часткового задоволення позову судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивач подала звіт про надання правової допомоги згідно договору від 23.08.2022 року (а.с. 19), довідку про отримання коштів по договору від 23.08.2022 року про надання допомоги, щодо повернення коштів отриманих неналежним отримувачем (а.с. 20), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер (а.с. 22, 23). Отже, позивачем в даній справі понесені витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн. Інші витрати в сумі 10000 грн. (а.с. 17, 18) та судовий збір в сумі 547,54 грн. (а.с. 21) відносяться до справи № 369/2622/23 провадження № 2-о/756/289/23. Суд в межах розгляду даної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів не може вирішити питання щодо розподілу судових витрат понесених стороною у іншій справі, оскільки це не грунтується на положеннях діючого процесуального законодавства (гл. 8 ЦПК України). Слід зазначити, що в даному випадку суд не вирішує питання щодо зменшення судових витрат на правничу допомогу, оскільки відповідне клопотання іншою стороною не заявлялось, однак на розмір витрат, які підлягають до стягнення в даній справі впливає відсоток задоволених позовних вимог. Суд позов задовольнив частково на загальну суму 24637,60 грн. Відповідно на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8143,85 грн. (24637,60 грн. (задоволені позовні вимоги) х 100 % : 30252,94 грн. (заявлені позовні вимоги) = 81,44 % (процент задоволених позовних вимог), 10000 (витрати на правничу допомогу по даній справі) х 81,44 % : 100 % = 8143,85 грн.). Справа передана до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, при зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 1211,20 (а.с. 24). Пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір, який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача становить 986,38 грн. В іншій частині судовий збір та витрати на правничу допомогу по даній справі віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial