Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 30.07.2024 ТзОВ «Коллект Центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позов обгрунтований таким. 06.09.2021 ТзОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про споживчий кредит №103902870, за умовами якого позичальнику були надані кредитні кошти, які він не повернув. Право вимоги за цим договором перейшло спочатку до ТзОВ «Вердикт Капітал» (на підставі договору №30-11-65 від 30.11.2021), а в подальшому - до ТзОВ «Коллект Центр» (на підставі договору №10-01/2023 від 10.01.2023). Заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит №103902870 від 06.09.2021 становить 35 325 грн., з яких: 5 000 грн. - борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 29 375 грн. - борг за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 950 грн. - борг за комісіями. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. ІІ.Стислий \~ \~ \~ \~виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ш.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 01.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Позовні матеріали направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 06.09.2021 ТзОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про споживчий кредит №103902870 (а.с. 6-12), відповідно до якого (пункт 1.1) кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання, визначені договором. Умови договору про споживчий кредит №103902870 від 06.09.2021: - сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000 грн. (п. 1.2); - кредит надається строком на 15 днів з 06.09.2021, строк кредитування (п. 1.3); - термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 21.09.2021 (п. 1.4); - комісія за надання кредиту: 950 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1); - проценти за користування кредитом: 1 875 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2); - стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6); - кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1); - пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п. 2.3.1.2); - у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами договору, кредитодавець починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору (п. 4.2). 06.09.2021 ТзОВ «Мілоан» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 5 000 грн. (платіжне доручення №32077243 від 06.09.2021, а.с. 13, зворот). 03.12.2021 ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договором про споживчий кредит №103902870 від 06.09.2021 до [PERSON] (договір факторингу №30-11-65 від 30.11.2021, платіжне доручення від 03.12.2021, акт приймання- передачі реєстру боржників від 03.12.2021, а.с. 17-22). Заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит №103902870 від 06.09.2021 на дату відступлення ТзОВ «Мілоан» права вимоги становила 13\~825 грн., з них: 5\~000 грн. - борг по тілу кредиту, 7\~875 грн. - борг про процентах, нарахованих в межах строку кредитування, 950 грн. - борг по комісії (реєстр боржників до договору факторингу від 30.11.2021, витяг з реєстру боржників від 30.11.2021, а.с. 20-22). ТзОВ «Вердикт Капітал» нарахувало проценти за понадстрокове користування кредитом (на підставі п. 4.2 кредитного договору) в сумі 21\~500 грн. (розрахунок заборгованості станом на 10.01.2023, а.с. 15). 10.01.2023 ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «Коллект Центр» право вимоги за договором про споживчий кредит №103902870 від 06.09.2021 до [PERSON] (договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, акт приймання-передачі реєстру боржників від 10.01.2023, а.с. 24-29). Заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит №103902870 від 06.09.2021 на дату відступлення ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги становила 35 325 грн., з них: 5\~000 грн. - борг по тілу кредиту, 29 375 грн. - борг по процентах (7\~875 грн. - проценти, нараховані в межах строку кредитування, 21\~500 грн. - проценти, нараховані поза межами строку кредитування), 950 грн. - борг по комісії (реєстр боржників до договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023, витяг з реєстру боржників від 10.01.2023, а.с. 27-29). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, суд висновує, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Віповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (п. 115-116): «Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови). Тобто твердження\~скаржників про\~те,\~що проценти\~за «користування\~кредитом» нараховуються\~не лише\~в межах\~строку кредитування,\~а й\~після спливу\~такого строку,\~тобто до\~моменту повного\~фактичного повернення\~кредитних коштів,\~свідчать про\~помилкове розуміння\~скаржниками правової\~природи процентів,\~які сплачуються\~позичальником у\~випадку прострочення\~грошового зобов`язання.\~Проценти,\~які можуть\~бути нараховані\~поза межами\~строку кредитування\~(чи\~після вимоги\~про дострокове\~погашення кредиту),\~є мірою\~цивільно-правової\~відповідальності та\~сплачуються відповідно\~до положень\~статті 625\~ЦК України». За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Відповідач уклав з ТзОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №103902870 від 06.09.2021 в електронному вигляді. На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти, однак їх, як і відсотки за користування кредитними коштами та комісію за видачу кредиту, не повернув, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. В подальшому ТзОВ «Мілоан» відступило своє право вимоги за кредитним договором ТзОВ «Вердикт Капітал», а останнє - ТзОВ «Коллект Центр». В зв`язку з цим у позивача виникло право вимагати повернення заборгованості за кредитним договором, яке він реалізував. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 35 325 грн., з них: 5 000 грн. - борг по тілу кредиту, 7 875 грн. - борг по процентах, нарахованих в межах строку кредитування, 21 500 грн. - борг по процентах, нарахованих поза межами строку кредитування, 950 грн. - борг по комісії. Щодо процентів в сумі 21 500 грн., то вони нараховані на підставі п. 4.2 кредитного договору, за правовою природою є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень ст. 625 ЦК України. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру цих процентів. Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, та водночас не спростований відповідачем. Суд висновує, що права позивача є порушеними, а відповідач є відповідальним за це. Отже, позов слід задовольнити. VI.Судові витрати Щодо судового збору Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved