Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив скасувати наказ від 04.10.2022 року № 650-1 «Про тимчасове переведення працівника депо» та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що [PERSON] , з 15.11.2005 року по теперішній час працює помічником машиністом електровоза СП «Покровського локомотивне депо» регіональної філії «Донецької залізниці» акціонерного товариства «Українська залізниця». З 01.09.2022 року є членом Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Синельниківського локомотивного депо. У відповідності до ст.21 КЗпП України між позивачем та відповідачем була укладена угода, за якою позивач зобов`язався виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, зобов`язується виплачувати заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи, передбаченні законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Змушений визнати, що за весь час його роботи на АТ «Українська залізниця» РФ «Донецька залізниця» СП «Покровського локомотивне депо» сучасний стан з дотриманням прав працівників з боку роботодавця є катастрофічно-неприпустимим. Тож, на сьогодні склалась вже класична модель, при якій власник застосовує свої владні повноваження - як зручний спосіб, щоб позбавитись від «невигідного» йому працівника. 04.10.2022 року начальник депо [PERSON] , своїм наказом №650-1 «Про Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.10.2022 року тимчасове переведення працівника депо» - призупинив дії трудового договору позивача, перевів його на посаду прибиральника виробничих приміщень дільниці з заводського ремонту дизелів та ремонту екіпажу. Отже, видача вищезазначеного наказу - є нічим іншим, як основним засобом в руках роботодавця щоб створити нестерпні умови для подальшої його роботи на підприємстві. За таких обставин, позивач змушений захищатись. Від потенційних зловживань начальника депо, пов`язаних з безпідставним призупиненням дії трудового договору. З наказом від 04.10.2022 року № 650-1 «Про тимчасове переведення працівника депо» - позивач не згоден. Тому змушений звернутись до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача про скасування наказу від 04.10.2022 року № 650-1 «Про тимчасове переведення працівника депо». Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, посилаючи на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, вказала, що позивач не пройшов іспит, у зв`язку з чим, його було відсторонено від роботи. Зазначила, що наказ про переведення позивача на іншу посаду було вирішено вважати таким, що не вступив в закону силу, тобто відповідач вважає такий наказ скасованим. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, по наступним підставам. Судом встановлено, що наказом № 650-1 від 04 жовтня 2022 року «Про тимчасове переведення працівника депо» [PERSON] , помічника машиніста електровоза переведено на один місяць на роботу, що не обумовлена трудовим договором, з 05 жовтня 2022 року на посаду прибиральника виробничих приміщень дільниці з заводського ремонту дизелів та ремонту екіпажу (том 1 а.с.14). Згідно наказу начальника депо № 357 від 05 жовтня 2022 року «Про відміну наказу «Про тимчасове переведення працівника депо» № 650 від 04.10.2022» визнано таким, що наказ № 650 від 04 жовтня 2022 року не вступив у законну силу (том 1 а.с.87). З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він з 15 листопада 2005 року по теперішній час працює помічником машиністом електровоза в Структурному підрозділі «Покровське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (том 1 а.с.8-10). Для регулювання діяльності підприємства будь-якої організаційно-правової форми та реалізації службових повноважень керівника підприємства в межах його компетенції видаються накази з кадрових питань. Наказ це розпорядчий документ, який видається керівником на правах єдиноначальності та в межах його компетенції, обов`язковий для виконання підлеглими. Накази з кадрових питань відрізняються від наказів з основної діяльності та наказів з адміністративно-господарських питань як за формою, так і за процедурою їх підготовки та видання. Головною умовою складання кадрових наказів є відповідність нормам трудового законодавства. У наказі має бути чітко визначена мета, завдання та причина його створення. Скасування наказу це визнання в установленому законодавством порядку його недійсним з моменту його підписання та реєстрації. Якщо наказом скасовується попередній наказ, то в розпорядчій частині зазначається пункт, який має починатися зі слів: «Скасувати …» (пункт 94 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 17 січня 2018 року № 55). Відповідно до змісту наказу структурного підрозділу «Покровське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 657 від 05 жовтня 2022 року свідчить про те, що наказ № 650-1 від 04 жовтня 2022 року «Про тимчасове переведення працівника депо» не скасований відповідачем в передбаченому законом порядку, а містить лише формулювання вважати таким, що не вступив у законну силу. Вказані обставини встановлені, також, постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року по цій же справі №204/8577/22. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 1 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес, зокрема, шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу на те, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, або нездійснення суб`єктом владних повноважень дій, які випливають із його повноважень на виконання вимог чинного законодавства та впливають на права, свободи та інтереси фізичної чи юридичної особи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснила, що підприємство вважає, що спірний наказ скасований, проте суд не може погодиться із зазначеним твердженням представника, оскільки зміст наказу структурного підрозділу «Покровське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» № 657 від 05 жовтня 2022 року свідчить про те, що наказ № 650-1 від 04 жовтня 2022 року «Про тимчасове переведення працівника депо» не скасований відповідачем в передбаченому законом порядку, а містить лише формулювання вважати таким, що не вступив у законну силу. Отже, у випадку протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, належним способом захисту порушеного права фізичної особи є зобов`язання такого суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, тобто скасувати наказ структурного підрозділу «Покровське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04.10.2022 року №650-1 «Про тимчасове переведення працівника депо». Оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved