Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 18.07.2024 надійшов позов в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №78365241 в розмірі 21240,00 грн, за договором позики №5697659 в розмірі 5747,00 грн, а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 26987,00 грн. Свій позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" обґрунтовує тим, що 18.06.2023 між ТОВ "ФК" "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем укладено договір позики №78365241, підписанням якого останній акцептував публічну пропозицію банку та беззастережно приєднався до умов договору. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Між первісним кредитором та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 14.06.2021 укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором, сума боргу складає 21240,00 гривень. 10.06.2023 між ТОВ "Маніфою" та відповідачем укладено договір позики № 5697659, підписанням якого останній акцептував публічну пропозицію банку та беззастережно приєднався до умов договору. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Між первісним кредитором та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 18.10.2023 укладено договір факторингу №18-10/2023, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами, сума боргу за договором позики № 5697659 складає 5747,00 грн. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті відсотків, тому є заборгованість перед позивачем на загальну суму 26987,00 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві зазначив, що розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання останній повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення ухвали суду за місцем реєстрації, якою відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».\~Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК\~України, вважається доставленою. Крім того судом 12.08.2024 опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2024 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 від 12.01.2010 встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 05.12.2007 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( а.с.42). Відповідно до змісту свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 та додатку до свідоцтва, встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" має право здійснювати фінансову компанію без отримання ліцензії та /або дозволів відповідно до законодавства: факторинг ( а.с.43). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 25.04.2018 встановлено, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зареєстровано як фінансову установу 20.10.2015 №2542 ( а.с.17). Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.02.2021 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зареєстроване як юридична особа 30.06.2015, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.18). Судом встановлено, що 18.06.2023 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики №78365241 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 5900,00 гривень строком на 14 дні, зі сплатою процентної ставки 2,5 % від суми кредиту на день. Дата надання позики 18.06.2023, дата повернення позики 02.07.2023, знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантиту) (а.с.7- 9). ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало зобов`язання за договором, надавши відповідачу грошові кошти у позику, однак [PERSON] не виконав\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування не\~повернув,\~у зв`язку\~з чим\~йому нарахована\~заборгованість в\~розмірі 21240,00\~грн,\~ яку\~переуступлено ТОВ "ФК\~"Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~за договором\~факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 10-14). Відповідно до витягу з реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 [PERSON] нарахована заборгованість за договором позики №78365241 у розмірі 21240,00 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, та 15340,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.15). Згідно наданого позивачем розрахунку, [PERSON] нарахована заборгованість за кредитним договором №78365241 у розмірі 21240,00 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, та 15340,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.16). Зі свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 07.05.2019 встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Маніфою" зареєстровано як фінансову установу 07.05.2019 №803 ( а.с.38). Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.07.2021 ТОВ "Маніфою" зареєстроване як юридична особа 07.06.2018, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.39). Судом встановлено, що 10.06.2023 між ТОВ "Маніфою" та [PERSON] було укладено договір позики №5697659 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 2000,00 гривень строком на 65 днів. Строк кредитування складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком. Дата надання позики 10.06.2023. Дата повернення позики 14.08.2023. Згідно п.2.4 процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: 2.4.1. Акційна процентна ставка, фіксована: 0,01000% в день- застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1 цього договору; 2.4.2 базова процента ставка, фіксована : 2,49000% в день- застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору; 2.4.3 основна процентна ставка, фіксована:3,0000% на день-застосовується протягом усього строку позики, крім першого розрахункового періоду. Відповідно до п.3.1.1 позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку позики ,визначеного цим договором. Також позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3- денного строку після першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду. Відповідно до п.3.2 після спливу першого розрахункового періоду, у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п.2.4.3 цього договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики (а.с.22-27). ТОВ "Маніфою" виконало зобов`язання за договорами та надав відповідачу грошові кошти у позику, однак останній не виконав взятих на себе за договорами зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернув, у зв`язку з чим йому нарахована заборгованість за договором позики №5697659 у розмірі\~5747,\~00\~грн,\~який за\~договором факторингу №18-10/2023 від 08.10.2023 було передано ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.32-35). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 18.10.2023 [PERSON] нарахована заборгованість за договором №5697659 у розмірі 5747,00 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, та 3747,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.36). Згідно з наданим позивачем розрахунком, [PERSON] нарахована заборгованість за кредитним договором №5697659 від 10.06.2023 за період з 18.10.2023 по 30.04.2024 у розмірі 5747,00 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 3747,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.37). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1046, ч. 1 ст. 1047, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 18.06.2023 між відповідачем та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та 10.06.2023 між відповідачем та ТОВ "Маніфою", з дотриманням наведених норм законодавства, було укладено договори позики, та відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами зазначених договорів та прийняв їх. Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними, як приклад у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В матеріалах справи відсутні докази оспорення [PERSON] договорів позики. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору позики №5697659, не повернув отримані в борг грошові кошти та не сплатив проценти за користування кредитом, які зазначено у договорі позики, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №5697659 в розімірі5747,00 грн, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики №78365241, слід зазначити наступне. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. З огляду на те, що до суду не надано доказів погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за тілом позики в розмірі 5900,00 грн. В той же час судом встановлено, що позивач неправильно здійснив нарахування процентів за користування кредитними коштами за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №78365241 від 18.06.2023. Як вбачається з умов договору позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність кредит в сумі 5900,00 грн, на погоджених умовах договору строк 14 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позивальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики, знижена процентна ставка у розмірі 2,5% та процентна ставка за понадстрокове користуванняпозикою, яка не застососвується в період карантину у розмірі 2,7%. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно позиції Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства та вже усталеної судової практики вбачається, що, в даному випадку, після спливу 30-денного строку Товариство не має права на нарахування процентів передбачених договором, а має право на отримання грошових сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, проте таких вимог позивач не заявляв. Окрім цього, доказів, що відбулася пролонгація строку кредитування суду не надано. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №78365241 від 18.06.2023, заборгованість [PERSON] становить 21240,00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 5900,00 грн та заборгованості за відсотками 15340,00 грн . За приписами ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за договором позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №78365241 від 18.06.2023, відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 14 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти. Тому, за розрахунком суду, розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за цим договором складає:2088,6 грн (5900х2,5%х12= 1770,00 грн та 5900х2,7%х2=318,60 грн). Враховуючи викладене, суд вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №78365241 від 18.06.2023 таким, що не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства, а тому не бере його до уваги як належний та допустимий доказ. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи, що відповідач порушив умови договором позики на умовах повернення №78365241 укладеного 18.06.2023 між відповідачем та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", не повернув отримані в борг грошові кошти, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 7988,60 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5900,00 грн та заборгованості за відсотками у розмір 2088,60 грн . Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1541,16 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.11, 207, 256, 258-259, 261, 267, 526, 549, 629, 634, 638, 1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України,

Outcome: partial