Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ТОВ «Універсальна кредитна компанія», треті особи приватний нотаріус КМНО Бригіда В.О., приватний виконавець Кісельова В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що йому стало відомо про те, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 66640180 про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Універсальна кредитна компанія» на підставі виконавчого напису нотаріуса № 597 у розмірі 46 350 грн. 00 коп. Оскільки виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором, [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 597 від 27.05.2021, вчинений приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. про стягнення з нього на користь ТОВ «Універсальна кредитна компанія» заборгованості у розмірі 46 350 грн. 00 коп. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 27.05.2021 приватний нотаріус КМНО Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 597, яким запропонував стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Універсальна кредитна компанія» заборгованість у розмірі 46 350 грн. 00 коп., у тому числі плата за вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця Кісельової В.В. від 27.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66640180 з примусового виконання виконавчого напису № 597, вчиненого 27.05.2021 приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О., яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Універсальна кредитна компанія» заборгованість у розмірі 46 350 грн. 00 коп., у тому числі плата за вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 цієї постанови роз`яснено, що при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому, на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 в частині доповнення Постанови від 29.06.1999 року № 1172 пунктом 2 щодо можливості вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною. Згідно п. 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, в редакції яка діяла на час вчинення нотаріальної дії, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Враховуючи, що при зверненні до нотаріуса стягувач не надав належні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника на момент звернення та встановлюють прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором у вказаному в заяві розмірі, а нотаріус належним чином не перевірив зміст поданих Товариством в обґрунтування стягнення документів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оспорений ним виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved