Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

18 червня 2024 року заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою в якій просить суд, встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник разом з [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з 2017 року, [INFO] у них народилась спільна донька [PERSON] . Оскільки вони з чоловіком не перебували у зареєстрованому шлюбі, під час реєстрації народження доньки, відомості про батька дитини були записані зі слів матері. [INFO] [PERSON] помер, за життя він не встиг оформити своє батьківство, однак він є біологічним батьком [PERSON] і весь час визнавав себе батьком, приймав участь у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки. Даний факт підтверджується доданими доказами та може бути підтверджений свідками. Встановлення факту батьківства, заявнику необхідно для оформлення державної допомоги на неповнолітню дитину по втраті годувальника та внесення змін до актового запису про народження дитини. Вирішити дане питання у позасудовому порядку законодавством не передбачено, тому заявник змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 18 червня 2024 року заяву залишено без руху, заявнику надано час для усунення недоліків заяви. 28 червня 2024 року, заявником подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 01 липня 2024 року відкрито провадження в справі, справу призначено до судового розгляду. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с.53) Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує. (а.с.54) Представник заінтересованої особи Світловодського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального УМЮ (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Заперечень щодо заявлених вимог немає.(а.с.47) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] - в графі «батько» вказано « [PERSON] », мати « [PERSON] ». (а.с.8) Судом встановлено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження . (а.с.29-34) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть. (а.с.11) Факт того, що [PERSON] , за життя визнавав своє батьківство підтверджується спільними сімейними фото (а.с.10), а також довідкою виданою старостою Власівського старостинського округу від 10 червня 2024 року, відповідно до якої [PERSON] її донька [PERSON] та [PERSON] , проживали разом за адресою: [ADDRESS] , з 2017 року і до дня його смерті, що підтверджують сусіди. (а.с.12, 13) Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 200 6року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді справи щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved