Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2022 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачки було здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам\~Постанови НБУ № 151 від 13.12.2019 року "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Відповідачкою погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. У подальшому відповідачка виявила бажання отримати послугу "Кредит готівкою", ознайомилася з актуальними умовами кредитування та 26.08.2023 року підписала Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого з відповідачкою було підписано кредитний договір б/н від 26.08.2023 року про надання строкового кредиту у розмірі 85550 грн, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково з відповідачкою за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту. Відповідачка [PERSON] відповідно до умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином перед АТ КБ "Приват Банк" не виконала, у зв`язку з чим станом на 22.07.2024 року має заборгованість в розмірі 86120,33 грн. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України\~справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 02.11.2022 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка містить анкетні дані [PERSON] , яка діє на підставі власного волевиявлення, згідно зі\~статтею 634 ЦК України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Підпис відповідачки здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам\~Постанови НБУ\~від 13.12.2019\~№ 151\~«Про затвердження\~Положення про\~застосування цифрового\~власноручного підпису\~в банківській\~системі України» (а.с.32-54). 26.08.2023 року відповідачка [PERSON] ознайомилася із актуальними умовами кредитування, виявила бажання отримати послугу «Кредит готівкою» та підписала Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого відповідачкою за допомогою ОТР пароля підписано кредитний договір б/н від 26.08.2023 про надання строкового кредиту в розмірі 85550 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на 36 місяців, з фіксованою процентною ставкою 1,5 % на місяць (18 % річних). Реальна річна процентна ставка становить 35.19 % річних. Загальні витрати за кредитом становили 46197 грн., орієнтовна загальна вартість Кредиту для відповідачки за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 131747 грн. Додатково з відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний Графік кредиту (а.с.55-64, 66-83). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , 26.08.2023 року встановлений кредитний ліміт в розмірі 85550,00 грн. (а.с.65). Відповідачкою здійснювалося зняття коштів та їх повернення, що підтверджується розрахунками заборгованості за договором від 22.07.2024, а також випискою по рахунку за період з 26.08.2023 року по\~27.05.2024 року (а.с.88-91). Виписка з карткового рахунку відповідачки [PERSON] вказує, що отриманою карткою відповідачка активно користувалася, грошові кошти використовувала для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, а отже, прийняла запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу. Відповідно до\~Постанови Національного банку №705 від 05.11.2014 р. "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачкою кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 року справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20. Із розрахунку заборгованостi за договором № б/н вiд 26.08.2023 року, укладеного мiж АТ КБ «ПриватБанк» та клiєнтом\~ [PERSON] , станом на 22.07.2024 року судом встановлено, що відповідачка має заборгованість у розмірі 86120,33 грн, з яких: 78420,83 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7699,50 грн - заборгованість за простроченими відсотками (89-91). Відповідачкою зазначений розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не оспорений. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою 26.08.2023 року виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (див. постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до\~Закону України «Про споживче кредитування». Судом також враховується, що зазначена в паспорті споживчого кредиту інформація, зберігає чинність та є актуальною до 26.08.2023 року. Разом з тим, проведений банком розрахунок заборгованості відповідачки охоплює період з 26.08.2023 року по 22.07.2024 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій\~статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями\~626,\~628 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048\~ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, відповідно зобов`язання клієнта вважаються простроченими. З огляду на викладене вище, а також враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відповідачем процентів за користування кредитними коштами, а так само сплати відповідачем інших платежів, визначених Договором. Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст.12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, зваживши у сукупності подані АТ КБ "ПРИВАТБАНК" докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав. Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази у справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, приймаючи до уваги, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговану суму не повернула, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не спростувала, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд». При цьому слід зазначити, що в ч.2 ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даній ситуації становить 3028,00 грн. Проте, нормами ч.3ст.\~4\~зазначеного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, в зв`язку з подачею позивачем позову через систему «Електронний суд» ними сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2422,40 грн., слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved