Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказувала, що 18 липня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 1216. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні характери, погляди на життя, з серпня 2021 року вони проживають окремо. Уважає, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки між нею та відповідачем немає взаємних почуттів поваги, тому просить шлюб розірвати. Представник позивачки адвокат Кравчук В.М. подав заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, позов про розірвання шлюбу підтримує, шлюб просить розірвати. 03 вересня 2024 року представник відповідача адвокат Янюк В.Ю. подав заяву, у якій просив справу розглянути у його та відповідача відсутності, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки визнання відповідачем позову згідно ч. 4\~ст.\~206\~ЦПК України не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 18 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18 липня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 1216. В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 Кодексу. Ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній його волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу позову до суду позивачем сплачено 1211 грн 20 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved