Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 08 липня 2024 року Шепетівське підприємство теплових мереж (далі ШПТМ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та послуги з абонентського обслуговування. В обґрунтування позову посилається на те, що ШПТМ є комунальним підприємством, власником якого є територіальна громада м. Шепетівка в особі Шепетівської міської ради, створене з метою забезпечення жителів міста Шепетівки послугами з постачання теплової енергії. Рішенням LXII (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання №1 від 11 жовтня 2019 року, ШПТМ визнано виконавцем послуг з постачання теплової енергії у м. Шепетівка. 06 жовтня 2021 року підприємство опублікувало на своєму сайті договір, про що додатково було зазначено на квитанціях про оплату послуг за вересень 2021 року. У зв`язку з тим, що співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] , не звернулися в 30-денний термін до ШПТМ з повідомленням про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір, тому з усіма споживачами послуг з постачання теплової енергії даного будинку укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги або факт отримання послуги. В порушення своїх зобов`язань, [PERSON] допустив заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в квартиру [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , згідно даних абонентської бази підприємства заборгованість за період з 01.11.2022 року по 01.07.2024 року складає 52436,96 грн. Крім заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, відповідачем допущено також заборгованість за послуги з абонентського обслуговування за період з 01.06.2022 року по 01.07.2024 року в розмірі 960,81 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] в добровільному порядку не сплачував існуючу заборгованість, підприємство зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з останнього заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги абонентського обслуговування. 06.06.2024 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області скасовано судовий наказ, виданий Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області 27.11.2023 року по справі 688/4620/23 №2-н/688/438/23 та роз`яснено стягувачу Шепетівському підприємству теплових мереж право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову. Окрім цього, ШПТМ встановлено, що відповідачем не дотримано процедуру відключення квартири від систем теплопостачання та здійснено процедуру самовільного відключення квартири від централізованого теплопостачання у порушення Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року. Оскільки самовільне\~відключення від\~системи централізованого\~теплопостачання не\~є підставою\~для звільнення\~від плати\~за надані\~послуги,\~позивач просить\~стягнути з\~ [PERSON] \~на його\~користь суму\~заборгованості за\~надані послуги\~з постачання\~теплової енергії\~ за\~період з\~01.11.2022\~року по\~01.07.2024\~року в\~сумі 52436,96\~грн та\~послуги з\~абонентського обслуговування\~за період\~з 01.06.2022 року по 01.07.2024 року в сумі 960,81 грн. Представник позивача Шепетівського підприємства теплових мереж в судове засідання не з`явився. Проте, директор ШПТМ [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутності представника підприємства за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] \~та його\~представник -\~адвокат Стандратюк\~В.І.\~в судовому\~засіданні позов\~не визнали,\~просили відмовити\~у його\~задоволенні посилаючись\~на те,\~що фактично\~з 2022\~року послуги\~з постачання\~теплової енергії\~ [PERSON] \~не отримує,\~оскільки його\~квартира відключена\~від мережі\~централізованого опалення,\~а тому\~вимоги підприємства\~про стягнення\~з нього\~заборгованості за\~надані послуги\~з постачання\~теплової енергії\~за період\~з 01.11.2022\~року по\~01.07.2024\~року в\~сумі 52436,96\~грн та\~за послуги\~з абонентського\~обслуговування за\~період з\~01.06.2022 року по 01.07.2024 року в сумі 960,81 грн є необґрунтованими та незаконними. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2024 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання, з урахуванням перебування головуючого судді у щорічній відпустці, на 11 год. 30 хв. 23.09.2024 року, яке за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Стандратюка В.І. відкладено до 09 год. 30 хв. 09.10.2024 року. \~ \~ \~ \~Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Вказане стверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389255948 від 01.08.2024 року. 28.06.2022 року [PERSON] на підставі наданого дозволу на відключення (від`єднання) квартири від систем (мереж) централізованого опалення та улаштування ідивідуального газового опалення, отримав у ШПТМ Шепетівської міської ради технічні умови на відключення квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від мереж централізованого опалення №23/22, що підтверджується даними повідомлення №Р-3810 від 19.08.2021 року виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області та технічних умов №23/22 від 28.06.2022 року, затверджених директором ШПТМ Шепетівської міської ради Кушніром В.Я. З акту про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення від 25.07.2022 року слідує, що 25.07.2022 року квартиру [ADDRESS] було відокремлено (відключено) від мереж (систем) централізованого опалення шляхом зварювання відводів у вищевказаній квартирі. Рішенням LXII (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання №1 від 11 жовтня 2019 року, Шепетівське підприємство теплових мереж визначено виконавцем надання послуг з постачання теплової енергії у м. Шепетівка. Згідно акту комісії з приймання цілісного майнового комплексу Шепетівське підприємство теплових мереж, що є додатком №1 до вищевказаного рішення, комісією прийнято майно від ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», об`єкти якого розташовані у м. Шепетівка, зокрема за адресою: [ADDRESS] - устаткування котельні з обладнанням, теплові мережі. 06.10.2021 року ШПТМ на своєму сайті опублікувало повідомлення для споживачів про можливість ознайомлення з умовами індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. У вказаному повідомленні зазначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. У зв`язку з тим, що співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] не звернулися в 30-денний термін до ШПТМ з повідомленням про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір, тому з усіма споживачами послуг з постачання теплової енергії даного будинку укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 368 від 11.11.2021 року, №307 від 21 жовтня 2022 року були встановлені тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) та послуги з постачання теплової енергії для Шепетівського підприємства теплових мереж. Наказами Шепетівського підприємства теплових мереж Шепетівської міської ради №91 від 30 вересня 2020 року, №91 від 25 жовтня 2021 року, №112 від 12 грудня 2023 року, №111 від 23 грудня 2022 року була встановлена плата за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії. Позивач належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання з постачання комунальних послуг відповідно до умов типового договору, послуги з постачання теплової енергії відповідачу [PERSON] надаються безперебійно, жодних заперечень за весь час надання послуг щодо якості чи кількості наданих послуг від відповідача на адресу підприємства не надходило, однак відповідач порушив умови договору, проводить оплату за отримані комунальні послуги не в повному обсязі. Згідно помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги теплопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , станом на 01.07.2024 року існує заборгованість в сумі 52436,96 грн., а згідно помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги абонентського обслуговування існує заборгованість в сумі 960,81 грн. 27.11.2023 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь Шепетівського підприємства теплових мереж заборгованості за надані послуги з постачання теплової мережі по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 листопада 2022 року по 01 листопада 2023 року в сумі 26351,81 грн, за послуги з абонентського обслуговування по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.10.2020 року по 01.11.2023 року в сумі 588, 96 грн та судовий збір в розмірі 268,40 грн. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.06.2024 року скасовано судовий наказ, виданий Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області 27.11.2023 року по справі 688/4620/23 №2-н/688/438/23 за заявою Шепетівського підприємства\~теплових мереж\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~послуги з\~постачання теплової\~енергії,\~що виникла\~за період\~з 01\~листопада 2022\~року \~по 01\~листопада 2023\~року в\~сумі 26351\~грн 81\~коп,\~за послуги\~абонентського обслуговування за період з 01 жовтня 2020 року по 01 листопада 2023 року в сумі 588 грн 96 коп та 268 грн 40 коп судового збору та роз`яснено стягувачу Шепетівському підприємству теплових мереж право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову. Застосовані норми права За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. 599 ЦК України, виконання зобов`язання, проведеного належним чином, припиняє його. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першоюстатті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 6 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні), виконавці комунальних послуг. Виконавцями послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Обов`язки індивідуального споживача визначені у ч. 2 ст. 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги», до них, серед іншого, відносяться обов`язки: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ч. ч. 1, 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів.\~Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Тлумачення як положень частини першої статті 714 Цивільного кодексу України, так і інших норм глави 54 вказаного кодексу, дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок слідує при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання». Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 33 Правил надання послуг з постачання теплової енергії визначено плату за абонентське обслуговування, яка нараховується всім споживачам. Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання\~ інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та\~ поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води); Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. У відповідності до пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання передбачено порядок дій, які відповідачка повинна була виконати після отримання технічних умов, але не виконала. Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. ст. 77 - 80 ЦПК України докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень мають відповідати вимогам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке. Відповідно до частин першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що Шепетівське підприємство теплових мереж відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України з 11 жовтня 2019 року надає населенню м. Шепетівка Хмельницької області теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем знаходження квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Відповідно до статі 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до змісту частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я відповідача [PERSON] , який є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються Шепетівським підприємством теплових мереж. Доказів укладення відповідачем договору найму (оренди) з іншими особами суду надано не було. Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту ненадання йому, як власнику квартири у багатоквартирному будинку, послуг ШПТМ, або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг. Отже, враховуючи положення ст. 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц) . Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг само собою не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.09.2018 року у справі №751/3840/15-ц. Споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». \~ \~ \~ \~Процес відокремлення (відключення) власників квартир у багатоквартирних будинках від централізованого опалення, регулюється Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року (далі Порядок). Згідно п.п. 3-12 розділу ІІІ Порядку для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії. Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника. Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил. Відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється у міжопалювальний період не пізніше ніж 01 жовтня у спосіб, що не перешкоджає постачанню теплової енергії та гарячої води до інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаних до ЦО та ГВП. Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника. Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання. Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги». До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проєкту такого відокремлення (відключення). Виконавці робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води письмово повідомляють власника про дату і час здійснення заходів із підготовки відповідної мережі до відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власника (спускання води з системи чи її частини тощо). Ця дата має бути не раніше ніж 15 календарних днів і не пізніше ніж 30 календарних днів від дати надсилання такого повідомлення власнику. Якщо повідомлення від виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води надійшло власнику після 01 жовтня, дата відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП квартири чи нежитлового приміщення власника переноситься на наступний міжопалювальний період. У разі виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП іншим залученим власником суб`єктом господарювання, який у випадках, передбачених законодавством, має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, власник квартири чи нежитлового приміщення письмово повідомляє виконавця послуг з постачання теплової енергії, виконавця послуг з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води - про дату і час виконання робіт з відокремлення (відключення) не пізніше ніж за 15 календарних днів до дня виконання таких робіт. Неприбуття представників виконавців відповідних комунальних послуг та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води за умови їх повідомлення не може бути підставою для відмови у виконанні робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП. Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено». У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-1192цс15 зазначено, що «підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП «Ізмаїлтеплокомуненерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання». Самовільне відключення від систем централізованого теплопостачання не є підставою для звільнення від плати за послуги. Така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.03.2021 року у справі №487/955/18. Доказів дотримання вищевказаних норм законодавства та законності від`єднання квартири [ADDRESS] від централізованого опалення відповідачем та його представником не надано, доводів позивача з цього приводу не спростовано, а копія акта про те, що 25.07.2022 року дана квартира відокремлена (відключена) від мереж (систем) централізованого опалення шляхом зварювання уводів у квартирі, не є належним доказом такого. Таким чином відповідачем порушено Порядок відключення від мереж централізованого опалення. Оскільки відповідач відключився від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченого законодавством, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги є обґрунтованими. Суд зазначає, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (ст.13 Конституції України). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Суд зауважує, що в суспільстві існують певні правила співжиття, покликані гармонізувати інтереси індивідуума з інтересами інших осіб та суспільства загалом. Отже, якщо законодавчі акти встановлюють певні правила щодо користування тепловою енергією, то власник квартири, який відповідно є споживачем теплової енергії, підключеної до квартири, що знаходиться в його приватній власності, зобов`язаний користуватися нею з дотриманням встановлених правил. За наведених обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з постачання\~теплової енергії,\~що виникла\~за період\~з 01\~листопада 2022\~року \~по 01\~листопада 2023\~року в\~сумі 26351\~грн 81\~коп,\~за послуги\~абонентського обслуговування за період з 01 жовтня 2020 року по 01 листопада 2023 року в сумі 588 грн 96 коп підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 3028 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №5789 від 05.07.2024 року. А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.\~

Outcome: approved