Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] на період її навчання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до закінчення навчання, а саме до 30.06.2025 року. Свої вимоги мотивувала тим, що дитина навчається на 3 курсі за денною формою навчання на факультеті психології соціальної роботи та спеціальної освіти Київського університету імені Бориса Грінченка. Позивач має скрутне матеріальне становище, також на утриманні має ще двох дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча взмозі її надавати . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач 22.04.2024 року надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, вказує, що дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] , проте просить відмовити в задоволенні позову оскільки його дочка навчається за рахунок бюджетних коштів, вказує що на його утриманні також знаходяться двоє неповнолітніх дітей, він проходив службу в Збройних силах України та отримав поранення у зв`язку з чим повинен проходити лікування, що потребує матеріальних витрат. В судове засідання позивачка не з"явилася , надала письмову заяву про розгляд в її відсутність, вимоги підтримує. Відповідач в судових засіданнях заперечення підтримав , просить відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених в відзиві. Також пояснив , що він сплачував аліменти на утримання дочки і на даний час матеріально підтримує дочку , про що надав відповідні документи. Розглянувши позовну заяву , заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , її батьками вказані : [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 21.06.2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). На час подачі позовної заяви [PERSON] є студенткою 3 курсу бакалаврату факультету психології, соціальної роботи та спеціальної освіти Київського університету імені Бориса Грінченка денної форми навчання за рахунок державного бюджету. На час прийняття рішення [PERSON] є студенткою 4 курсу бакалаврату факультету психології, соціальної роботи та спеціальної освіти Київського університету імені Бориса Грінченка денної форми навчання за рахунок державного бюджету. Термін закінчення навчання 30.06.2025 року (а.с.11, 68). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 20.09.2023, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до доданих до відзиву документів [PERSON] є учасником бойових дій, військовослужбовцем, у зв`язку з наявністю поранення періодично проходить лікування у медичних закладах. Згідно копії свідоцтва про хворобу № 7965 від 02.04.2024 року [PERSON] непридатний до військової служби з переглядом через 6 місяців (а.с.38-39) Відповідко до копій свідоцтв про народження [PERSON] має сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с.23-24-зворотня сторона). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200,201 цьогоКодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №3 від 15травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Як слідує з доводів позову та доданих до нього документів [PERSON] має зареєстроване місце проживання разом з матір`ю, доказів проживання [PERSON] окремо від матері суду не надано. [PERSON] навчається на денній формі за рахунок бюджетних коштів, проте потребує матеріальної допомоги, з доданих заперечень відповідача не встановлено, що його дочка має значний дохід і не потребує матеріальної допомоги. Згідно наданих доказів відповідач за станом здоров"я визнаний тимчасово непридатним до військової служби , проте даних , що він є не працездатною особою або особою з інвалідністю , яка перешкоджає працювати та не має можливість надавати матеріальну допомогу, відсутні. Щодо наданих документів на підтвердження надання матеріальної допомоги на виконання раніше ухваленого судом рішення про стягнення аліментів, то з відповідача примусово стягувалися та добровільно перераховувалися ним кошти в рахунок погашення заборгованості по виконавчому листу виданому по рішенню суду в справі № 2-655 від 09.07.2008 року. Враховуючи досліджені судом обставини справи, доводи позову та заперечення відповідача, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, ту обставину , що на його утриманні перебувають ще неповнолітні діти , стан здоров`я відповідача, матеріального стану дитини, те, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як батька так і матері, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково , стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів з часу подання позивачем заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2025 року. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітньої дитини, яка навчається. В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до п.п. 12, 13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" відповідач звільнений від сплати судового збору , тому відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного,

Outcome: partial