Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

В липні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог представник позивача [PERSON] посилався на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Анкету-заяву № б/н від 27.10.2020 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку http://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитиний ліміт, який в подальшому збільшився до 35000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 09/22, тип - Універсальна Gold. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Відповідач не лише отримала кредитну картку, а й визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. В процесі корисування рахунком відбулася заміна відсоткової ставки - 40,8%. У процесі користування кредитиним рахунком, в звязку зі змінами у законодавстві - впроваджені нормами Закону України "Про споживче кредитування" паспорту споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 26.07.2023 р., в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. 26.07.2023 року відповідач підисала власноручно / у системі самобслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля Додаткову угоду № SAMDN50OTC001277505_01 до кредитного договору від 26/07/2023. Банк свої зобовязання за Договором виконав в повнму обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобовязувалася повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімальнго платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобовязання клієнта вважаються простроченими. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитиним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.07.2024 року має заборгованість - 42334,40 грн, яка складається з наступного: 36197,86 грн заборгованість за тілом кредиту; 6136,54 грн заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "ПриватБанк". Заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обовязковість для спірних правовідносин. Позивачем були понесені судові витрати у вигляід сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача. 21.08.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з повідомленням сторін. Учасники справи (строни) в судове засідання не зявилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено даними відстеження АТ "Укрпошта" про особисте отримання 11.09.2024 рекомендованого листа № 0600285838549. У встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 233 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Згідно частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин 1 - 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що згідно умов кредитного договор № б/н від 27.10.2020 року, [PERSON] (відповідач по справі) отримала від АТ КБ "ПриватБанк" (позивач по справі) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, своїм підписом у заяві, відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms складає договір про надання банківських послуг. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 09/22, тип - Універсальна Gold. 26.07.2023 року відповідач підисала у системі самобслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля Додаткову угоду № SAMDN50OTC001277505_01 до кредитного договору від 26/07/2023. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони узгодили зміни до умов кредитного догвору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг зімни: 1. тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; 2. строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди; 3) процентка ставка, відсотків річних: 12,0%; 4. мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у випадку порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти. Згідно частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статтей 626, 628 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦПК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦПК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у звязку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Із матеріалів вбачається, що відповідач [PERSON] підписала заяву-анкету та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, тим самим прийняла на себе зобовязання по поверненню отриманих коштів, сплати процентів в порядку та на умовах визначених Заявою та Договором. Тобто, між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався умовами кредитного договору та нормами ЦК України, а також нормами Закону України "Про електронну комерцію" (електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11). Ураховуючи те, що з боку відповідача умови кредитного договору не виконуються належним чином, Банк за договором кредитування розрахував заборгованість відповідачу, яка станом на 17.07.2024 року становить 42 334,40 грн, яка складається з наступного: 36 197,86 грн - заборгованість за тілом кредиту; 61 36,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Суд вважає вказаний розрахунок вірним. Іншого розрахунку суду надано не було. Відповідач відзив на позов АТ КБ "ПриватБанк" не подала. Доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала. За змістом статті 81 ЦУК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.10.2020 року підлягають задоволенню. Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який він просить стягнути з відповідача на свою користь. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі.

Outcome: approved