Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

27.11.2023 позивач звернувся до суду із позовом у якому просить: - скасувати наказ ТОВ «Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів» від 30.10.2023 №122-ОД «Щодо дисциплінарних заходів» в частині пунктів 6 та 7, а саме: «Заступнику директора з виробництва [PERSON] оголосити догану» та «У зв`язку з тим, що безпосередній працівник, причетний до аварії, [PERSON] була звільнена за власним бажанням з дозволу керівника ДТВ, компенсацію матеріальних збитків в розмірі середньомісячного посадового окладу покласти на заступника директора з виробництва [PERSON] »; - стягнути з ТОВ «Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів» на користь [PERSON] 30 тис. грн. моральної шкоди. Ухвалою судді [PERSON] від 28.11.2023 відкрито загальне позовне провадження. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] , 26.07.2024 головуючим суддею у справі визначено Цитульського В.І. Ухвалою від 31.07.2024 останнім прийнято справу до свого провадження. Після вирішення питання про відвід підготовче засідання було призначено на 02.10.2024. В підготовчому засіданні 02.10.2024, протокольною ухвалою, закрито підготовче провадження та за згодою представників сторін розпочато розгляд справи по суті. Узагальнені доводи учасників справи. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 01.10.2015 він працював на посаді заступника директора з дослідного виробництва а з 01.12.2019 на посаді заступника директора з виробництва у ТОВ «Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів». 30.10.2023 товариством прийнято оскаржуваний наказ який є незаконним з наступних підстав: в наказі не вказано чітких формулювань суті та обставин дисциплінарного проступку; дисциплінарне стягнення застосовано поза межами встановленого законом строку; відсутності доказів завдання позивачем шкоди товариству. Окрім цього зазначає, що усунення його від перевірки з мотивів його позиції щодо неприйняття політики зловживань у товаристві та незаконне застосування до нього дисциплінарного та майнового стягнення спричинили йому моральну шкоду, яку він оцінив у 30 тис. грн. Представник відповідача ТОВ «УНДКТІ «ДІНТЕМ» надав відзив, в якому позовні вимоги заперечує, зазначає про порушення позивачем вимог його посадової інструкції, зокрема в частині забезпечення товариства робочою силою, забезпечення дотримання і виконання нормативних та організаційно-розпорядчих документів, чинних в інституті та контроль за їх виконанням працівниками. Окрім цього вказує, що оскаржувані пункти наказу було зупинено. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав, надав пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви Представник відповідача ТОВ «УНДКТІ «ДІНТЕМ» заперечив проти задоволення позову, навів доводи, аналогічні фабулі відзиву. Обставини, встановлені судом. Згідно п. 6 наказу ТОВ «Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів» від 30.10.2023 №122-ОД «Щодо дисциплінарних заходів» - заступнику директора з виробництва [PERSON] оголошено догану. У пункті 7 вказаного наказу зазначено - у зв`язку з тим, що безпосередній працівник, причетний до аварії, [PERSON] була звільнена за власним бажанням з дозволу керівника ДТВ, компенсацію матеріальних збитків в розмірі середньомісячного посадового окладу покласти на заступника директора з виробництва [PERSON] . Мотивів прийняття вказаного рішення наказ не містить. У наказі вказано покликання на акт перевірки, призначений наказом від 26.09.2023 №110-ОД. У вказаному акті перевірки міститься висновок про те, що працівниця [PERSON] не проходила обов`язкового теоретичного навчання, іспит не здавала і не отримувала допуску до роботи, що могло призвести до випуску неякісної продукції. Згідно наказу ТОВ «УНДКТІ «ДІНТЕМ» від 08.11.2023 зупинено дію наказу №122-ОД від 30.10.2023 в частині пунктів 5-7. Підставою прийняття вказаного наказу став висновок відповідача про невиконання наказу від 25.09.2023 №110-ОД, суперечливість зібраних пояснень, відсутність пояснень [PERSON] , отримання додаткової інформації, а відтак про необхідність додаткового вивчення причин технологічної аварії. За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1\~717,76 грн. Законодавство, що застосовано судом. У відповідності до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до\~ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Згідно з правовою позицією Верховного Суду зазначеною у постанові від 22.07.2020 у справі №554/9493/17, у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець має зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. За приписами ст.130 КЗпП України, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За приписами ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності\~до приписів\~статей 12,\~81\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі №347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18. Висновки суду. Щодо скасування наказу в частині. В оскаржуваному наказі не фактичних обставин, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення до позивача, не вказано які саме обов`язки порушив позивач та чим вони передбачені. Покликання в наказі на акт перевірки не усуває вказаних недоліків, адже такий акт не містить жодних висновків щодо позивача, зокрема й обґрунтовування того що він виконав чи не виконав своїх обов`язків щодо допуску до роботи працівника чи контролю за його роботою. Покладення матеріальної відповідальності за дії працівника на іншого працівника суперечать закону. Сам відповідач визнав передчасність оскаржуваних рішень (зокрема про необхідність додаткового розслідування) про що вказав у наказі про зупинення дії оскаржуваного наказу. При цьому зупинення дії оскаржуваного наказу регламентовано законодавством та не позбавляє позивача права на його оскарження в суді. Вказаних обставин достатньо для однозначного висновку про незаконність оскаржуваної частини наказу а відповідно про задоволення позову в цій частині. Щодо відшкодування моральної шкоди то позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесення ним душевних страждань та навіть не наведено конкретного мотивування в чому такі страждання проявилися. Відтак у цій частині позов є необґрунтованим та не може бути задоволеним. Інші доводи сторін не впливають на правильність вирішення справи тому не беруться до уваги та їх оцінки суд не здійснює. Зважаючи на часткове задоволення позову, позивач має право на компенсацію судових витрат пропорційно задоволеній вимозі.

Outcome: dismissed