Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

У березні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до [PERSON] , про стягнення заборгованість, згідно з якою позивач, просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» заборгованості за кредитним договором № 18381/112/2023 від 21.08.2023 року в загальному розмірі 36 186,08 грн. (з яких: 29 690,45 грн. - заборгованість за кредитом; - 6495,63 грн. - заборгованість за процентами), а також витрати банку зі сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.08.2023 року між АТ АКБ «Львів» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір № 18381/112/2023 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати у власність позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі 30 000,00 грн., зі сплатою 64,00% річних за користування кредитом, з умовою їх повернення у термін до 20.08.2026 року включно. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла заборгованість, яка станом на 03.04.2024 року становить 36 186,08 грн. та складається з: 29 690,45 грн. - заборгованість за кредитом; 6 495,63 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Ухвалою Шевченківському районному суду м. Києва від 07.05.2024 року було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в позовній заяві представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача просив проводити заочний розгляд справи та постановити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи матеріали справи, суд встановив, що 21.08.2023року між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір № 18381/112/2023 (далі - Договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором (далі - Кредит), Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом (а. с. 4 - 6). Відповідно до п. п. 1.2. - 1.4. Договору, Кредит надається Позичальнику на поточні потреби Позичальника, не пов`язані з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається у сумі 30 000,00 грн., з умовою повернення у термін до 20.08.2026 року в порядку та відповідно до умов цього Договору. Видача Банком Кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] , РНОКПП: [NUMBER] . Як визначено у п. п. 3.2 - 3.4., 3.6. Договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 64% річних. Загальна вартість кредиту становить 69 329,71 грн. Реальна річна процентна ставка становить 86,56%. Проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів) з дати видачі Кредиту по дату повернення Кредиту Позичальником, періодами з першого по останнє число місяця. При нарахуванні процентів враховується день видачі та не враховується день погашення кредиту. Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення Кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховано проценти, якщо інший порядок сплати процентів не передбачений в Додатку № 1 до Договору. Згідно п. 5.1. Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. 21.08.2023 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Додаток № 1 до кредитного договору № 18381/112/2023 від 21.08.2023 року, яким сторони погодили детальний розпис загальної вартості платежів, визначили сукупну вартість кредиту і реальну відсоткову ставку, платіжний календар, графік погашення. Як вбачається з меморіального ордеру № 965197 від 21.08.2023 року кредитні кошти відповідачка отримала 21.08.2023 року у розмірі 30 000,00 грн. Також, відповідачем 21.08.2023 підписано паспорт споживчого кредиту у якому також викладенні умови кредитування. Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов`язань, визначених Кредитним договором, а також порушено умови щодо погашення кредиту, сплати процентів й комісії за його користування. Як визначено у ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як визначено у ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому у договорі розмірі, що підтверджується копією меморіального ордеру від 21.08.2023 № 965197, проте, [PERSON] порушила умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість. Станом на 03.04.2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 36 186,08 грн. та складається з: 29 690,45 грн. - заборгованість за кредитом; 6 495,63 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним АТ АКБ «Львів». Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У частині 1 ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором № 18381/112/2023 від 21.08.2023 року у загальному розмірі - 36 186,08 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved