Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" через свого представника [PERSON] 03.07.2024 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.04.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00251-04/2023, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти, які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними. Між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» 12.06.2023 укладено Договір факторингу №12062023, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Крім цього, 27.12.2023 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27122023-1, відповідно до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 24036,46 грн., з яких: 9800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 14236,46 грн. заборгованість за відсотками. Всупереч умовам вищевказаного договору, відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Оскільки, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, кредитні кошти не повернула, у неї утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 24036,46 гривень. З врахуванням наведеного просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №00251-04/2023 в розмірі 24036,46 грн., а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 15.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.36). Представник позивача [PERSON] у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначні судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.4). Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання повторно\~не з`явилася,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином,\~шляхом опублікування\~оголошення на\~офіційному вебсайті\~судової влади\~України (а.с.49-50). З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що 01.04.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00251-04/2023, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти, які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними. Сума кредиту складає 9800 грн, строк кредиту 25 днів (а.с.6). Між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» 12.06.2023 укладено Договір факторингу №12062023, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників (а.с.9-11). Крім цього, 27.12.2023 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27122023-1, відповідно до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників (а.с.12-13). Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 24036,46 грн., з яких: 9800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 14236,46 грн. заборгованість за відсотками (а.с.15). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у відповідачки наявна заборгованість у розмірі 24036,46 грн., з яких: 9800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 14236,46 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Разом з тим, Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за кредитними договорами змінились. Зокрема, боржники за такими договорами з 24.02.2022 звільняються від оплати штрафу, пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що уклавши спірний договір, сторони погодили, що кредит надається строком на 25 днів (з 01.04.2023 до 25.04.2023), зі сплатою процентів за користування ним в межах цього строку (а.с.6). Разом з тим, у зв`язку із простроченням повернення кредиту в зазначений 25 денний термін, з 26.04.2023 відповідачу нараховувалися проценти за кожен день користування кредитними коштами але не більше 180 календарних днів. Ця умова розміщена у розділі 4 «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів» вищевказаного договору (а.с.7). Однак, суд вважає, що таке нарахування відбулося у порушення вимог Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» яким доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18. За таких обставин, суд дійшов висновку, що загальний розмір заборгованості відповідача становить: 9800 грн. за тілом кредиту, 4875,50 грн. за проценти, у загальному заборгованість становить 14675,50 грн., а тому позов підлягає до часткового задоволення. Відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір з урахуванням\~пропорційності розміру\~задоволених позовних\~вимог в розмірі 1848,75 грн. (14675,50:24036,46*3028).

Outcome: partial