Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 1,5000га, яку остання заповіла батькові позивача [PERSON] [INFO] батько позивача помер та до нього перейшло право спадкування паю в порядку спадкової трансмісії. Він також є спадкоємцем земельних ділянок загальною площею 0,2773га та площею 0,1671га, які належали батькові на день його смерті. Він проживав та був зареєстрований з батьком на день смерті останнього, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки та рекомендовано звернутися до суду, оскільки в нього відсутні оригінали сертифіката та\~ державних актів. Позивач в позовній заяві заявив клопотання про розглядати справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 1,5000га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності селянської спілки «Волинь», с.Княже Сокальського (на даний час Червоноградського) району Львівської області, що встановлено з сертифіката. 16.12.1993р. Княжівською сільською радою посвідчено заповіт від імені [PERSON] , відповідно до якого остання все належне на день смерті майно заповіла своєму племіннику [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . З витягну з Державного реєстру актів цивільного стану від 24.07.2024р. та довідки №119 від 24.07.2024р., [PERSON] померла [INFO] та на день смерті батько позивача [PERSON] проживав разом з нею. За [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,2773га та на земельну ділянку площею 0,1671га, розташовані на території Княжівської сільської ради (Сокальської міської ради Львівської області), призначені для товарного сільськогосподарського виробництва, що встановлено з державних актів. [PERSON] помер [INFO] та на день смерті з ним проживала його дружина [PERSON] та син (позивач) [PERSON] , що встановлено із свідоцтва про смерть та довідки №118 від 24.07.2024р. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995р. №801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай\~ здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995р. №801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Спадкова трансмісія це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини до його спадкоємців, тобто - перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця. Згідно частин першої, другої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, позивач має право на спадкування земельної частки (паю) після смерті [PERSON] , оскільки його батько (який є спадкоємцем даного майна за заповітом) помер після відкриття спадщини. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження № 61-40313св18) вказано, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка є спадкоємцем після смерті батька, однак позбавлений здійснити таке право в позасудовому порядку. За таких підстав, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved