Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» Денисенко К.Ю. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2019-11-00004174 від 27 березня 2019 року у розмірі 12 779,00 грн та судових витрат у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 27 березня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» та [PERSON] укладено кредитний договір №2019-11-00004174, відповідно до якого відповідач отримала позику у розмірі 4000 гривень строком на 28 календарних днів. 22 січня 2019 відповідач, здійснивши реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі на офіційному сайті ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» та акцептувавши Правила надання ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» послуг на сайті, які є договором про доступ до послуг, створила Особистий кабінет. 27 березня 2019 року відповідач з метою укладення електронного кредитного договору здійснила ідентифікацію та авторизацію в ІТС позивача шляхом входу його до Особистого кабінету на сайті www.crediton.ua за допомогою введення логіну та паролю в ІТС. З Особистого кабінету в ІТС відповідачем була подана заявка на отримання кредиту, яка була схвалена позивачем. Пропозиція укласти даний договір (оферта) направляється ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» шляхом розміщення в Особистому кабінеті [PERSON] у вигляді проекту кредитного договору разом з іншими його невід`ємними складовими частинами, що виражає намір ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» вважати себе зобов`язаним у разі її прийняття відповідачем та у зв`язку з цим вважається підписаним зі сторони кредитодавця аналогом власного підпису його уповноваженою особою. Аналогом власного підпису уповноваженої особи позивача є слово «підпис», що розміщено у відповідних графах, призначених для підпису від імені ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН», які є у проекті кредитного договору, розміщеного в Особистому кабінеті. Пропозиція укласти кредитний договір (оферта) дійсна протягом календарної дати, в яку вона була розміщена в Особистому кабінеті відповідача. [PERSON] прийняла умови ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН», які викладені у розміщеній в ІТС оферті кредитного договору, підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення одноразового ідентифікатора в ІТС, натиснувши кнопку «Підписати». Примірник договору збережений та доступний відповідачу для перегляду, скасування у вигляді файлу, друку та безперешкодного доступу в Особистому кабінеті на сайті позивача. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» було надано відповідачу позику у розмірі 4000 гривень строком на 28 календарних днів, яка була перерахована того ж дня безготівковим переказом на її рахунок за допомогою електронного платіжного засобу. Перерахування коштів через міжнародну платіжну систему за допомогою АТ «Таскомбанк» здійснювалось на підставі договору від 29 січня 2018 року №33 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, за яким АТ «Таскомбанк» надає ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» послуги з обробки та передачі даних за технологією переказу коштів до міжнародних платіжних систем за платежами, які ініційовані позивачем. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 30 квітня 2021 року виникла прострочена заборгованість за користування кредитом у розмірі 12 779,20 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 28 грудня 2021 року відповідачка подала клопотання про передачу справи за підсудністю за місцем її реєстрації до Білогірського районного суду Хмельницької області. Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року у задоволенні клопотання [PERSON] про передачу справи за підсудністю до Білогірського районного суду Хмельницької області відмовлено. Оскільки у встановлений судом строк відповідачами відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Судом встановлено, що 27 березня 2019 між ТОВ «ФК «Кредитон» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2019-11-00004174, відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та інші платежі на умовах, визначених у цьому договорі. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, запланована дата повернення кредиту, розміри комісії за надання кредиту, ПС, СОМВ, пільговий період, розмір реальної процентної ставки, загальна вартість кредиту та інші умови (параметри) кредиту, а також графік платежів наведені у Додатку №1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною. Згідно з Додатком № 1 до Кредитного договору, сума кредиту: 4 000,00 грн; строк кредитування: 28 календарних дні; дата повернення кредиту: 24.04.2019; процентна ставка застосовується у таких розмірах: 1,80 % на день; реальна процентна ставка: 528,58% річних; розмір пені: 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення. З розрахунку заборгованості за Договором №2019-11-00004174 від 27 березня 2019 року станом на 30 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 12 779,20 грн, яка складається з: 5000 грн - заборгованість за кредитом; 6 408,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 2 371,20 грн - інші нарахування за умовами кредитного договору. З даних електронних реєстрів вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредитон» є юридичною особою, включеною до Державного реєстру фінансових установ 15 серпня 2017 року як фінансова компанія, а тому має право надавати фінансові послуги відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ст.6 ЦК України та ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З цього вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При зверненні до суду позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію кредитного договору №2019-11-00004174 від 27 березня 2019 року, розрахунок заборгованості за вказаним договором, графік розрахунків із зазначенням сукупної вартості кредиту, Правила надання товариством послуг на сайті. Так, 27 березня 2019 року відповідач з метою укладення електронного кредитного договору здійснила ідентифікацію та авторизацію в ІТС позивача шляхом входу його до Особистого кабінету на сайті www.crediton.ua за допомогою введення логіну та паролю в ІТС. З Особистого кабінету в ІТС відповідачем була подана заявка на отримання кредиту, яка була схвалена позивачем. Пропозиція укласти даний договір (оферта) направляється ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» шляхом розміщення в Особистому кабінеті [PERSON] у вигляді проекту кредитного договору разом з іншими його невід`ємними складовими частинами, що виражає намір ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» вважати себе зобов`язаним у разі її прийняття відповідачем та у зв`язку з цим вважається підписаним зі сторони кредитодавця аналогом власного підпису його уповноваженою особою. Аналогом власного підпису уповноваженої особи позивача є слово «підпис», що розміщено у відповідних графах, призначених для підпису від імені ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН», які є у проекті кредитного договору, розміщеного в Особистому кабінеті. Пропозиція укласти кредитний договір (оферта) дійсна протягом календарної дати, в яку вона була розміщена в Особистому кабінеті відповідача. [PERSON] прийняла умови ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН», які викладені у розміщеній в ІТС оферті кредитного договору, підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення одноразового ідентифікатора в ІТС 6497, натиснувши кнопку «Підписати». Примірник договору збережений та доступний відповідачу для перегляду, скасування у вигляді файлу, друку та безперешкодного доступу в Особистому кабінеті на сайті позивача. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» було надано відповідачу позику у розмірі 4000 гривень шляхом перерахування коштів через міжнародну платіжну систему за допомогою АТ «Таскомбанк» на підставі договору №33 від 29 січня 2018 року. За таких обставин суд вважає, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Про відповідність електронного правочину, підписаного за допомогою одноразового ідентифікатора за домовленість сторін, вимогам закону, висловив свою позицію і Верховний суд у постанові від 16 грудня 2020 року в справі №561/77/19 (провадження №61-20799 св 19). Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач не спростувала доводи позивача, викладені у позовній заяві, доказів на підтвердження заперечень не наддала. Згідно зі статтями 76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності. В свою чергу, надані позивачем докази є достатніми та належними, сумніватися в об`єктивності яких у суду немає підстав. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Виходячи з викладеного вище суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача 12 779,20 грн заборгованості за договором №2019-11-00004174 від 27 березня 2019 року. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved