Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

02.08.2024 позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Рябченко Т.О., звернулася до суду із позовом, в якому просить скасувати арешт майна, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 35551816 від 29.11.2012 Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на все майно, що належить [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що постановою державного виконавця від 29.11.2012 було накладено арешт на все належне їй майно. У подальшому, 26.06.2013, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану без подальшого примусового виконання, оригінал виконавчого листа направлений до ЗАТ «Альфа-Банк» та роз`яснено право повторного звернення виконавчого документа до примусового виконання у встановлений Законом термін. Станом на сьогоднішній день виконавче провадження знищено за строками зберігання. З 26.06.2013 по теперішній час виконавчий лист до виконання не пред`являвся, таким чином строк пред`явлення за вказаним виконавчим листом закінчився 24.09.2015. Позивачка вказує на порушення у зв`язку з викладеним її прав вільно користуватися та розпоряджатися власністю. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника позивачки 09.09.2024 надійшла заява, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач відзив на позов не подав, у судові засідання призначені на 09.09.2024 та 01.10.2024 не з`явився, про дату, час та місце був належним чином повідмолений. Відповідно до частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені вст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. За\~ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2,5\~ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до інформації Київського відділу державної виконавчої служби у м. Олесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) установлено, що постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 29.11.2012 у виконавчому провадженні № 35551816 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , та оголошено заборону відчуження всього майна, що їй належить. Під час примусового виконання вимоги виконавчого документа, майно боржника, за адресою, яка визначена у виконавчому документі не виявлено. 26.06.2013 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону станом на 26.06.2013), оригінали виконавчого листа направлений до ЗАТ «Альфа-Банк» та роз`яснено право повторного звернення виконавчого документа до примусового виконання у встановлений Законом термін. Матеріали виконавчого провадження ВП № 35551816 передані для зберігання до архіву, та через закінчення трирічного терміну зберігання матеріали вказаного виконавчого провадження знищені. З 26.06.2013 по теперішній час виконавчий лист до виконання не пред`являвся, таким чином строк пред`явлення за вказаним виконавчим листом закінчився 24.09.2015. З 01.12.2022 ПАТ «Альфа-Банк» змінив назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк», який є належним відповідачем уу вказаній справі. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.07.2023 [PERSON] володіє на праві спільної часткової власності 1/3 частини квартири [ADDRESS] . На сьогодні позивачка має намір вільно розпоряджатися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , позивачкою після одруження змінено прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». За інформацією, яка міститься в АСВП, відомості про виконання боржником рішення суду, скасування рішення, або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Ураховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved