Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивачзвернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з останнім, зареєстрований 05.07.1975 Тур`янською сільською радою Щорського району Чернігівської області, актовий запис №8. Позов обґрунтований тим, що 05.07.1975 сторони уклали шлюб. На дату звернення з позовом спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей сторони не мають. За доводами позивача впродовж останніх трьох років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. На даний час кожен зі сторін веде самостійний, відокремлений спосіб життя. За переконанням позивача подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, у позові просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Заяв та клопотань не направляв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.07.1975 року, який зареєстрований Тур`янською сільською радою Щорського району Чернігівської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Статтею 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У позові позивач просила залишити судові витрати за нею, а тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача судовий збір на користь позивача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved