Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 22.08.2015 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . 09 листопада 2020 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем, було розірвано.Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з 2018 року не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться станом її здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, усім цим займається позивач. Позивач без допомоги відповідача несе відповідальність за створення для дитини належних соціально- побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Починаючи з народження дитини, позивач здійснює догляд за нею, та здійснює фактичний догляд до сьогоднішнього дня. Відповідач обов`язків з догляду за дитиною не виконує, у нього відсутні батьківські почуття, він залишив дитину повністю на опіку матері, не допомагав дбати про її розвиток, не проявляв ініціативи у спілкуванні з дитиною. Батько вже давно не цікавиться життям дочки, навіть в телефонному режимі не вітав з днем народження, аліменти не сплачував. Місце перебування відповідача позивачу невідоме, телефонний зв`язок відсутній. Скоріш за все, відповідач знаходиться за межами України. 18 червня 2024 року позивач уклала шлюб з [PERSON] . Вихованням дочки зараз займається чоловік позивача - [PERSON] , який має намір взяти опіку, шляхом усиновлення або оформлення піклування над дитиною позивача. Позивач, як матір дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. З урахуванням вищенаведеного, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Судові витрати просить покласти на відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Представник третьої особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 12.11.2015 року. 09 листопада 2020 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем, було розірвано за рішенням Лисянського районного суду Черкаської області № 700/788/20 від 09 листопада 2020 року. Згідно акту голови ОСББ «Спільний дім 2» № 1 від 04.04.2024, [PERSON] , [INFO] проживає з донькою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні [NUMBER] вбачається, що [PERSON] станом на червень 2024 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 128568 грн.09 коп. Згідно з висновком Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] №260001-вих-135240 від 23.04.2024 р, вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Органом опіки та піклування враховано, що відповідач як батько в житті дитини участі не бере, вона його не знає та називає своїм батьком чоловіка матері - [PERSON] , який і займається її вихованням та утриманням. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст.165 цього ж Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду справи достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків із виховання доньки - [PERSON] , [INFO] , не проявляє батьківської турботи, не цікавиться станом здоров`я та життям дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Отже, судом встановлено, що відповідач, як батько, в житті дитини участі не бере. [PERSON] [PERSON] фактично не знає та називає своїм батьком чоловіка матері - [PERSON] , який і займається її вихованням та утриманням. Зазначені факти, суд розцінює як умисне ухилення відповідачем від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем в судовому засіданні підтверджений дослідженими письмовими доказами, доданими позивачем до позовної заяви. Зважаючи на те, що відповідач не дбає про фізичний розвиток і здоров`я дитини, не виконує батьківський обов`язок щодо виховання та матеріального утримання своєї доньки, захисту її прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із платіжної інструкції №0.0.3742092583.1 від 04.07.2024 року, позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. З огляду на вищевикладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211 грн. 20 коп. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved