Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

09 липня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами. У позовній заяві представник зазначив, що 01.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № F94.13079.004971558, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 23697,00 грн, строком кредитування 30 місяців, а саме до 01.09.2021 включно, процентна ставка за користування кредитом 16,5% річних. Відповідач своє зобов`язання виконав частково, сплативши на корись банку за весь строк 8244,00 грн. Строк на який було надано кредит сплив 01.09.2021, після закінчення строку кредитного договору, кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. Станом на 01.09.2021 у позичальника сформувалася перед банком заборгованість в сумі 34039,90 грн, з яких: 22009,94 грн заборгованість за основним боргом, 12029,96 грн заборгованість за нарахованими відсотками. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №F94.13079.004971558\~від 01.03.2019. 29.12.2023 між ТОВ «Сонаті» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №29/12-23, за умовами якого останнє набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №F94.13079.004971558 від 01.03.2019. Згідно довідки розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 16.11.2023 становить 34039,90 грн, з яких: 22009,94 грн заборгованість за основним боргом, 12029,96 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Беручи до уваги ст. 625 ЦК України та приписи п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитом має право нараховувати і вимагати сплату індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 02.09.2021 і до 23.02.2022 року включно. Таким чином, позивачем за вказаним кредитним договором було нараховано 2236,29 грн інфляційні втрати, 489,62 грн три проценти річних. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 36765,81 грн, з яких: 22009,94 грн заборгованість за основним боргом, 12029,96 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 2236,29 грн інфляційні втрати, 489,62 грн три проценти річних. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 01.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № F94.13079.004971558, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 23697,00 грн (а.с.1.1.), строком кредитування 30 місяців (а.с.1.2.), процентна ставка за користування кредитом 16,5% річних (а.с.1.4) (а.с.51-55). 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №F94.13079.004971558 від 01.03.2019 (а.с.36-42, 56-57). 29.12.2023 між ТОВ «Сонаті» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №29/12-23, за умовами якого останнє набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №F94.13079.004971558 від 01.03.2019 (а.с.29-35, 50). Згідно довідки розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № F94.13079.004971558 від 01.03.2019 станом на 16.11.2023, заборгованість [PERSON] зокрема становить 22009,94 грн заборгованість за основним боргом, 12029,96 грн заборгованість за нарахованими відсотками, а всього 34039,90 грн (а.с.44). Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором № F94.130979.004971558 від 01.03.2019 перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором № F94.13097.004971558 від 01.03.2019 щодо повернення кредитних коштів та відсотків у розмірі встановленому договором, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основними сумами боргу та відсотків підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно із розрахунком наданим позивачем, інфляційні втрати\~та 3%\~річних за період з 02.09.2021 по 23.02.2022 становлять: 2236,29 грн інфляційні втрати, 489,62 грн три проценти річних (а.с. 49). Приймаючи до уваги те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, позивачем правомірно було нараховано індекс інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми за період прострочення з 02.09.2021 по 23.02.2022, тому позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Як зазначено в ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Маслюженко М.П. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 7200,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено повністю, відповідачем не доведено не співмірність заявлених судових витрат, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на його користь в сумі 7200,00 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку. Згідно ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України,\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Приймаючи до уваги те, що позивачем не зазначений який саме розмір витрат він поніс на оплату послуг поштового зв`язку, у зв`язку із вчиненням яких саме процесуальних дій він поніс вказані витрати, суд дійшов висновку, що витрати позивача в цій частині не підлягають стягненню з відповідача. \~\~\~\~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved