Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

10 квітня 2024 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ "Агрофірма «Іванівка АГ», в якому просила розірвати договори оренди № 84 від 01.01.2011 року: на земельну ділянку з кадастровим номером 7425583400:06:000:0490 площею 2,4808 га на території Киїнської сільської ради та договір оренди № 85 від 01.01.2011 року на земельну ділянку з кадастровим номером 7425583400:06:000:0489 площею 2,8865 на території Киїнської сільської ради. В обгрунтування позову зазначено, що позивачу належать на праві приватної власності вищевказані земельні ділянки, які перейшли до неї у власність після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За життя [PERSON] уклав з відповідачем договори оренди земельних ділянок, строк дії: 31.12.2025 року. 02.08.2022 року між [PERSON] і ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» були укладені додаткові угоди до Договору оренди № 84 та № 85, якими до договорів були внесені відповідні зміни, зокрема: [PERSON] , як орендодавець, ставала стороною договорів; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі, що становить 5465,90 грн.; інші умови договору оренди землі залишаються без змін і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Всупереч умовам Договорів оренди землі № 84 та № 85, ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» не сплачувало Позивачу орендну плату за 2021-2023 роки в установлені Договорами оренди землі строки. Ухвалою судді від 16 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Відповідно до ухвали від 29 липня 2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з вказаних у ньому підстав. Відповідач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, про поважні причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, зважає на наступне. Встановлено, що земельні ділянки належали на праві особистої приватної власності [PERSON] , чоловіку [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 373510 виданого Управлінням земельних ресурсів у Чернігівському районі Чернігівської області 13 листопада 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010883900582; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV № 044989 виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 червня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 21222 (а.с. 11,20). 01.01.2011 [PERSON] , як орендодавець, уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ», як орендарем, відповідні договори оренди землі та додаткові угоди до них, а саме: договір оренди землі № 84 від 01 січня 2011 року предметом якого є земельна ділянка площею 2,4808 га кадастровий номер 7425583400:06:000:0490, додаткову угоду від 03.01.2018 року до цього договору оренди землі; договір оренди землі № 85 від 01 січня 2011 року предметом якого є земельна ділянка площею 2,8865 га кадастровий номер 7425583400:06:000:0489, додаткову угоду від 03.01.2018 року до цього договору оренди землі (а.с. 15-16, 17, 24-25, 26). Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 133130005 від 03.08.2018 року по земельній ділянці площею 2,4808 га кадастровий номер 7425583400:06:000:0490 зареєстровано 30.01.2015р. право оренди цієї земельної ділянки, номер запису: 8606317; підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі № 84 від 01.01.2011р., додаткова угода до договору оренди землі б/н від 03.01.2018р.; орендар: ТОВ Агрофірма «Іванівка АГ»; строк дії: 31.12.2025 року (а.с. 19) Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 133120877 від 03.08.2018 року по земельній ділянці площею 2,8865 га кадастровий номер 7425583400:06:000:0489 зареєстровано 22.06.2015р. право оренди цієї земельної ділянки, номер запису: 10194250; підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі № 84 від 01.01.2011р., додаткова угода до договору оренди землі б/н від 03.01.2018р.; орендар: ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ»; строк дії: 31.12.2025 року (а.с. 28) Згідно п. 8 Договору оренди № 84 та Договору оренди № 85 орендна плата вноситься один раз на рік протягом року, але не пізніше 31 грудня поточного року. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.12, 21) [PERSON] стала власником : земельної ділянки площею 2,4808 га у межах згідно плану, кадастровий номер 7425583400:06:000:0490, розташованої на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд. № 306040547 від 28.07.2022 року (а.с 14) та земельної ділянки площею 2,8865 га у межах згідно плану, кадастровий номер 7425583400:06:000:0489, розташованої на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд. № 306050168 від 28.07.2022 року (а.с.23). У зв`язку з отриманням у власність земельних ділянок позивачем, як спадкоємцем після смерті [PERSON] , 02.08.2022 року між [PERSON] і ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» були укладені: додаткова угода до Договору оренди № 84, якою до договору були внесені відповідні зміни, зокрема: [PERSON] , як орендодавець, ставала стороною цього договору; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі, що становить 5465,90 грн за один повний рік користування земельною ділянкою; інші умови договору оренди землі залишаються без змін і сторони підтверджують по них свої зобов`язання; додаткова угода до Договору оренди № 85, якою до договору були внесені відповідні зміни, зокрема: [PERSON] , як орендодавець, ставала стороною цього договору; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі, що становить 5465,90 грн за один повний рік користування земельною ділянкою; інші умови договору оренди землі залишаються без змін і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Згідно п. 4 зазначених додаткових угод ці угоди є невід`ємною частиною відповідних договорів оренди землі. Всупереч умовам Договорів оренди землі № 84 та № 85 ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» не сплачувало Позивачу орендну плату за 2021-2023 роки в установлені Договорами оренди землі строки, а тому в діях відповідача вбачається систематичність порушення істотних умов Договорів оренди № 84 та № 85, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збір станом на 19.02.2024 року по [PERSON] (а.с. 33-34). 23 жовтня 2023 року позивачем на адресу ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» рекомендованим листом була направлена її заява, в який зазначалось про систематичне порушення зі сторони відповідача виплати орендної плати за користування земельних ділянок (а.с. 29-30). Згідно п. 32 Договору оренди № 84 та Договору оренди № 85 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї сторони у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно п. 33 Договору оренди землі № 84 та Договору оренди землі № 85 розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в | односторонньому порядку є, не надходження орендної плати протягом 6 місяців після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата. Згідно п. 34 Договору оренди землі № 84 та Договору оренди землі № 85 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи- орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно п. 35 Договору оренди землі № 84 та Договору оренди землі № 85 за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»). У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (див. постанову Великої Палати Верховного Суду \~\~\~\~\~\~ від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), на яку як на підставу касаційного оскарження посилався заявник, вказав, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшов висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Враховуючи те, що систематичне невиконання відповідачем обов`язків за договором оренди землі, яке полягає в несплаті орендної плати, грубо порушує права позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо дострокового розірвання спірного договору оренди землі. У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем до позовної заяви додано акт прийняття-передачі наданих послуг судових витрат від 10.04.2024, що складаються з вивчення матеріалів по справі, юридичної консультації, складання позову; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер, копію договору про надання професійної правничої допомоги № 11/3/24 від 11.03.2024, попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу на суму 16500 грн. Згідно із ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постановах Великої Палати Верховного суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 та Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджену та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи наведене вище, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторони, відсутність заперечення відповідача щодо визначеної суми гонорару, який передбачений договором про надання правової допомоги, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16500 грн.

Outcome: approved