Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

В січні 2024 р. представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову посилається, що 10.06.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/16746/21 було проведено обшук у офісних та складських приміщеннях за адресою: [ADDRESS] . В результаті проведення вказаного обшуку серед іншого було вилучено грошові кошти у розмірі 15000 доларів США. Вказані кошти належать [PERSON] та отримані ним на підставі договору позики грошових коштів від 01.04.2021 року, укладеного зі [PERSON] . 18.06.2021 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання та накладення арешту на вищевказане вилучене майно. 02.05.2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання адвоката Касянчука С.В. в інтересах [PERSON] про скасування арешту, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2021 року в межах кримінального провадження № 32021100000000132 від 15.02.2021, а саме на грошові кошти у розмірі 15000 доларів США. Ухвалою було зобов`язано слідчого СУ ГУ НП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 32021100000000132 від 15.02.2021 року, повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 доларів США, які вилучені 10 червня 2021 року, під час проведення обшуку за адресою [ADDRESS] . 18.05.2021 року адвокат Касянчук С., в інтересах [PERSON] , звернувся до ГУ Національної поліції у м. Києві із заявою про виконання ухвали слідчого судді від 02.05.2023 року у справі №761/12643/23 та негайне повернення 15000 доларів США, які були вилучені 10 червня 2021 року під час обшуку за адресою [ADDRESS] . 09.06.2023 року слідче управління ГУ Національної поліції в м. Києві надало відповідь на заяву № К-885/125/23/6-2023, де зазначалося, що згідно постанови заступника керівника Київської міської прокуратури Рябенко М.В. від 24.09.2021 року здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 32021100000000132 доручено слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у м. Києві. Однак грошові кошти, зазначені в ухвалі суду Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023 року на теперішній час до слідчого управління ГУ Національної поліції у м. Києві від СУ ФУ ГУ ДФС у м. Києві не надходили. 27.07.2023\~року адвокатом\~Касянчуком С.В.,\~в інтересах\~ [PERSON] ,\~було подано\~заяву про\~вчинення кримінального\~правопорушення до\~Територіального управління\~ДБР у\~м.\~Києві по\~факту втрати/зникнення/привласнення\~15000\~доларів США,\~вилучених в\~ході обшуку\~10.06.21\~за адресою\~ [ADDRESS] \~у [PERSON] \~29.08.2023\~року надійшла\~відповідь від\~Територіального управління\~ДБР у\~м.\~Києві,\~якою у\~внесені відомостей\~про кримінальне\~правопорушення до\~ЄРДР та\~початку досудового\~розслідування відмовлено. 21.12.2023 року адвокатом Касянчуком С.В., в інтересах [PERSON] , було направлено адвокатський запит з метою встановлення факту знаходження 15000 доларів США в СУ ФУ ГУ ДФС у м. Києві. Відповіддю ГУ ДФС у м. Києві від 29.12.2023 року №3 зазначено, що Голові Комісії з реорганізації ГУ ДФС у м. Києві не були передані документи з питань діяльності ГУ ДФС у м. Києві, зокрема, ті, що мають значення щодо запиту адвоката Касянчука С.В. Представник позивача вказав, що даному випадку наявні неправомірні дії СУ ГУНП у м. Києві, які полягають у неповерненні [PERSON] грошових коштів у розмірі 15000 доларів США за ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023 у справі №761/12643/23, а також ГУ ДФС у м. Києві, яке є відповідальним за збереження вказаних грошових коштів. Крім того, [PERSON] завдана шкода, яка полягає у незаконному влученні в нього 15000 доларів США, неповерненні цих коштів, позбавленні його можливості володіти, користуватися і розпоряджатися ними, внаслідок неправомірних дій органів, що здійснюють досудове розслідування, а тому просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду на користь [PERSON] (3151926473 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка була завдана незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - 15 000 доларів США, та стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду на користь [PERSON] (3151926473) судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги - 20 000 грн. Від відповідача ДКСУ відзив на позовну заяву не надходив, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. 19.03.2024 року від представника третьої особи Головного управління національної поліції у місті Києві до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що грошові кошти зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023 року до СУ ГУНП в м. Києві, а також на депозитний рахунок ГУНП в м. Києві від СУ ГУ ДФС в м. Києві не надходили. Вважає, що підстав вважати, що майно перебуває не на відповідальному зберіганні немає, та доказів які б вказували на неправомірність дій СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві позивачем не надано. 17.04.2024 року від представника позивача адвоката Касянчука С.В. надійшли додаткові пояснення в яких вказав, що саме неповернення коштів вказує на протиправність діянь СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві та ГУНП в м. Києві. 15.07.2024 року від представника третьої особи ГУ ДПС в м. Києві надійшли пояснення в яких вказано, що грошові кошти зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023 року не перебувають та ніколи не перебували на депозитних рахунках ГУ ДПС в м. Києві, та ГУ ДПС в м. Києві не володіє інформацією про місцезнаходження вказаних грошових коштів. Подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. 10.06.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/16746/21 було проведено обшук у офісних та складських приміщеннях за адресою: [ADDRESS] . В результаті проведення вказаного обшуку серед іншого було вилучено грошові кошти у розмірі 15000 доларів США. 18.06.2021 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання та накладення арешту на вищевказане вилучене майно. 02.05.2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/12643/23 постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання адвоката Касянчука С.В. в інтересах [PERSON] про скасування арешту, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2021 року в межах кримінального провадження № 32021100000000132 від 15.02.2021, а саме на грошові кошти у розмірі 15000 доларів США. Даною ухвалою було зобов`язано слідчого СУ ГУ НП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 32021100000000132 від 15.02.2021 року, повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 доларів США, які вилучені 10 червня 2021 року, під час проведення обшуку за адресою [ADDRESS] . З відповіді СУ ГУ Національної поліції в м. Києві від 09.06.2023 на заяву № К-885/125/23/6-2023 слідує, що згідно постанови заступника керівника Київської міської прокуратури Рябенко М.В. від 24.09.2021 року здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 32021100000000132 доручено слідчому управлінню Головного управління Національної поліції у м. Києві. Однак грошові кошти, зазначені в ухвалі суду Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023 року на теперішній час до слідчого управління ГУ Національної поліції у м. Києві від СУ ФУ ГУ ДФС у м. Києві не надходили. 29.12.2023 року ГУ ДФС у м. Києві повідомило, що Голові Комісії з реорганізації ГУ ДФС у м. Києві не були передані документи з питань діяльності ГУ ДФС у м. Києві. 29.08.2023 року у відповіді на заяву від 27.07.2023 року подану адвокатом Касянчуком С.В., в інтересах [PERSON] до Територіального управління ДБР у м. Києві вказано, що заява про вчинення кримінального правопорушення не містить достатніх та обґрунтованих даних, які б достовірно свідчили про наявність ознак ймовірного кримінального правопорушення. Відповідно до частини першої статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Відповідно до положення статей 38, 40 Кримінального процесуального кодексу України, слідчі органів досудового розслідування під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження не виконують владні управлінські функції, а здійснюють процесуальну діяльність. З метою чіткого та неухильного дотримання вимог законодавства під час розслідування кримінальних правопорушень кримінально-процесуальним законодавством (глава 26 КПК України) передбачено можливість та строки оскарження рішень, дій та бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Статтею 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено підстави для оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування. Згідно з частиною першою вказаної статті такими підставами є бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Відповідно до частини першої статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (п.п.5.6,5.7) зазначено, що «шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 ст.1176 ЦК України і така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України)». Разом з тим, відповідно до положень ст .ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а також незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В таких правовідносинах доказуванню підлягають: а) наявність шкоди; б) незаконність рішень (дій бездіяльність) заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та прийняттям незаконних рішень (дій, бездіяльності) заподіювачем. Обов`язковою підставою деліктної відповідальності є причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, який характеризують наступні положення: причинний зв`язок існує там, де є тимчасова послідовність явищ. Причина завжди передує результату, а останній - це тільки та зміна в зовнішньому світі, яка створюється дією причин; причина з необхідністю породжує свій наслідок. Відповідно до положень ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорення. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України). У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними. Сторона позивача не надала належних та допустимих доказів спричинення майнової шкоди, не встановлено факту завдання такої шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями органів досудового розслідування та визначеною сумою відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, не встановлено відсутності вилучених коштів у органів досудового розслідування чи інших органів відповідльних за їх зберігання, які підлягають повернення в порядку визначеного КПК України. За таких обставинах позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові позивачу не відшкодовуються понесені судові витрати.

Outcome: dismissed