Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [PERSON] [INFO] є його донькою. Дитина нормально розвивалася до 1,5 років. З 1,5 років все змінилося без будь-яких причин та зовнішніх факторів впливу, а саме зникли слова, які вона на той час уже говорила. Перестала реагувати на рідних. Почали простежуватися стереотипи в іграх, постійно слухала одні й ті ж мелодії, посилився недорозвиток мови. Фізичний розвиток ослаб. Всі контакти були малопродуктивними. Коли дитина трохи підросла, вона стала дуже непосидюча, постійно в русі, проявляє стереотипність рухів - швидко ходить з боку в бік. Під час дратівливості здійснює стереотипні рухи руками. Під час спілкування почала реагувати, але зоровий контакт відсутній, при цьому виконує дії в особистих інтересах. Періодичні гучні вигуки, які не зникають на корекцію. Запропоновані завдання не виконує, з метою заінтересованості адаптація не налагоджується, продовжує рухи, дії. У червні 2014 року доньці було встановлено діагноз: дитячий аутизм з якісним порушенням реципрокронного соціального взаємовідношення, комунікації; порушення рециптивної мови (НР І рівень), когнітивна недостатність до рівня легкої розумової відсталості, стереотипна поведінка. На підставі встановленого діагнозу, за висновком ЛКК від 24.07.2014 була визнана дитиною-інвалідом. З віком стан доньки став погіршуватися та у червні 2016 року після огляду було встановлено діагноз: атиповий аутизм з порушенням реципрокного соціального взаємовідношення, комунікації. Системний недорозвиток мови І-ІІ рівнів; недорозвиток інтелекту до рівня важкої розумової відсталості; стереотипні форми поведінки. Даний діагноз також був підтверджений у квітні 2024 року. Під час оглядів лікарі постійно відмічають, що рівень знань у доньки відсутній, рівень освідомленості вкрай обмежений, може маніпулювати ігровим матеріалом, системи в роботі немає, велика кількість зайвих рухів, вираз обличчя не цілеспрямований, періодами ейфорійний без причини; здійснює автоматичні дії, набуті за час свого розвитку, які сприймаються без вікового осмислення; реагує боязливо при спробах у навчанні, спробах звертань повторити ту чи іншу дію. Донька потребує постійної допомоги при самоорганізації, а також при самообслуговуванні, організації в їжі, контролю в навичках охайності та самообслуговування. Самостійно не може послідовно одягатися, утримувати предмети посуду, вибірковість в їжі. Проявляє незграбність, інертність, неспроможність в обслуговуванні себе. Через хворобу моя донька не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. Захворювання доньки призводить до того, що вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Заявник звертає увагу, що він для доньки є найближчим родичем, який надає і в подальшому зможе їй надавати постійну допомогу в догляді, тобто здійснювати фактичне опікунство над нею, забезпечуючи реалізацію нею її законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Має постійну роботу та дохід. За наведених обставин [PERSON] звертається до суду з заявою, в якій просить: -Визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над нею опіку. -Призначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с. 53). У судове засідання представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надіслали на адресу суду клопотання в, якому вказав, що просить справу розглянути без участі представника міської ради та без фіксації судового засідання технічними засобами, щодо задоволення заяви покладаються на розсуд суду (а.с. 48-51). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. 211, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області 05.11.2020, актовий запис № 7. (а.с.14). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак на даний час разом із заявником проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору оренди житлового приміщення від 20.04.2024 (а.с.30-33) та актом від 01.05.2024 року (а.с. 34). [PERSON] є інвалідом з дитинства, причина інвалідності: дитячий аутизм з якісним порушенням реципрокронного соціального взаємовідношення, комунікації; порушення рециптивної мови (НР І рівень), когнітивна недостатність до рівня легкої розумової відсталості, стереотипна поведінка. Вказане підтверджується копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1516 від КЗ КОР «КОПНБ № 2» від 16.06.2014 (а.с.17-18), копією висновку ЛКК КОПЛ № 2 від 24.07.2014 (а.с. 19), копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1669 КЗ КОР «КОНПЛ № 2» від 04.07.2016 (а.с. 20-21), копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 18.04.2024, копією посвідчення дитини інваліда серії [NUMBER] від 11.03.2024 (а.с.27). На виконання ухвали Сквирського районного суду Київської області від 11.06.2024 КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» надало висновок судово-психіатричного експерта № 352-ц від 20.08.2024 щодо психічного стану [PERSON] (а.с.43). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 352-ц від 20.08.2024, вбачається, що під час обстеження виявлено, що у [PERSON] мова, інтелект та пам`ять виражено недорозвинені, відсутній навіть початковий рівень знань, частково сформовані елементарні навички самообслуговування, вона не критична до свого стану та поведінки, що відповідає атиповому аутизму на фоні важкої розумової відсталості, F 84.1/F 72.1 за МКХ 10. Виявлені у неї психічні розлади позбавляють її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вона дезадаптована соціально та побутово, потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки. На поставлені перед експертом питання у висновку судово-психіатричного експерта № 352-ц від 20.08.2024 надано наступні відповіді: 1. [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - атиповий аутизм на фоні важкої розумової відсталості, F 84.1/F 72.1 за МКХ 10. 2. [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. 3. [PERSON] за своїм психічним станом потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки (а.с.43-44). Заявник [PERSON] працює у ТОВ «ДІОР» на посаді директора, може забезпечувати матеріальні потреби свої доньки у повному обсязі (а.с.11,12)та за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою ТОВ «ДІОР» (а.с.13). Заявник клінічно та соматично здоровий, протипоказань до опіки, виховання та догляду за дитиною не виявлено, що підтверджується копією Висновку про стан здоров`я особи від 04.06.2024 (а.с.10). Також заявник дбає про розвиток дитини на скільки це можливо та супроводжує її під час отримання освітніх послуг, що підтверджується довідкою Благодійної організації «Школа-сходинки» Центр реабілітації для дітей та молоді з розладами аутистичного спектру(а.с. 28). За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та відповідно до ст. 58 ЦК України, вона потребує встановлення опіки над нею. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Судом не встановлено фактів, які б не давали можливості призначити опікуном [PERSON] над його донькою [PERSON] , а також проти цього не заперечує орган опіки та піклування, що відповідає вимогам ст. 60, 63 ЦК України, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved