Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до Балтського районного суду Одеської області в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді 05.09.2024 провадження у даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом до суду сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №6748157, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 5000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Згідно п.2.1 Кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на банківську платіжну картку/особистий рахунок позичальника. 14 лютого 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №14.02/24-Ф, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за Кредитним договором №6748157 від 09.06.2023. Станом на 26.08.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 12860,50 грн, а саме заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 7860,50 грн. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за Кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023 в сумі 12860,50 грн та судовий збір в сумі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не має, позовні вимоги визнає. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судові засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, встановив такі фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 09.06.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «Авентус Україна» Договір про надання споживчого кредиту №6748157 (далі Договір), підписавши його електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором), згідно якого погодженими умовами кредитування є: сума кредиту 5000,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів, стандартна процентна ставка 1,99 % в день, яка застосовується в межах строку кредиту. Також Договором визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів, права та обов`язки сторін, їх відповідальність, порядок укладення договору та інші умови. Одночасно з Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023 відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (додаток №1 до Договору) та Графік платежів за Договором. Зі змісту зазначених документів вбачається, що в них визначені основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, з якими відповідач в свою чергу погодилася на укладення Договору саме такого змісту, про що свідчить їх підписання, тому зазначені документи мають силу договору та вважаються такими, що вчинені у письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.205 та ст.207 ЦК України. П.5 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон №675-VIII) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону №675-VIII). Ч.12 ст.11 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. На підставі ч.13 ст.11 Закону №675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України. Зі змісту абз.3 ч.1 ст.12 Закону №675-VIII вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону №675-VIII). Зі змісту ч.1 ст.205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Положеннями ч.1 та 2 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 цієї статті). Ч.1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України \~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як передбачено ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року (далі Закон №1734-VIII) загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо) (абз.1-5 ч.2 ст.8 Закону №1734-VIII). Ч.1 ст.13 Закону №1734-VIII визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ч.1 ст.14 Закону №1734-VIII договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Свої зобов`язання ТОВ «Авентус Україна» за Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023 виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених Договором, а саме грошові кошти в сумі 5000,00 грн шляхом нарахування коштів на картку відповідача, про що свідчить інформаційний лист ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 29.02.2024 вих. №4216. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч.1 ст.611 ЦК України. Нормами ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення зазначених норм ЦК України та умов Договору, [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснила платежі щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Авентус Україна» за Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023 станом на дату відступлення товариством своїх прав вимоги 14.02.2023 в сумі 12860,50 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7860,50 грн сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №14.02/24-Ф від 14.02.2024. П.1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту пп.3 п.4.1. Договору про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023 вбачається, що сторонами узгоджено право ТОВ «Авентус Україна» укладати договори щодо відступлення права вимоги за цим Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. Судом встановлено, що 14.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір факторингу №14.02/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023, про що свідчить платіжна інструкція №75117 від 14.02.2024. Оскільки на підставі зазначеного Договору факторингу та витягу з реєстру боржників до нього до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язаннях відповідача в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях [PERSON] та має законні підстави на примусове стягнення з відповідача існуючої заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023 в сумі 12860,50 грн. Отже відповідач згідно ч.1 ст.612 ЦК України вважається боржником, що прострочила зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023, яка використала та не повернула надані їй ТОВ «Авентус Україна» грошові кошти на підставі зазначеного Договору в строки, встановлені Договором, а також не сплатила відсотки за користування кредитними коштами згідно з умовами Договору, тому суд вважає, що з [PERSON] належить стягнути заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», до якого відповідно до ст.512, 514 ЦК України за правочинами (відступлення права вимоги) перейшли права зазначеного первісного кредитора у зобов`язаннях відповідача в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №6748157 від 09.06.2023 в сумі 12860,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 7860,50 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені ним та документально підтверджені, судові витрати на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» в сумі 2422,40 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved