Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №631670552 у розмірі 265987 грн. 65 коп., а також суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.05.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено угоду про надання споживчого кредиту №631670552, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені Договором платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок з надання позичальнику кредиту, проте відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 17.07.2023 року утворилась заборгованість у сумі 265987 грн. 65 коп. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Станом на дату звернення до суду із даною позовною заявою відповідач не повернув кредитні кошти. Ухвалою суду від 19.06.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 30.05.2021 року між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631670552, відповідно до умов якої банк надав відповідачеві споживчий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з максимальною сумою кредиту у розмірі 200000 грн. 00 коп., строком на 12 місяців з можливістю пролонгації на новий строк за умови дотримання умов Договору, зі сплатою відсотків у розмірі, передбаченому умовами укладеного Кредитного договору. Згідно Виписки по рахунку за період з 30.05.2021 року по 17.07.2023 року, відповідач користувався кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань згідно умов кредитного договору, станом на 17.07.2023 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 265987 грн. 65 коп., з яких: 125454 грн. 62 коп. - прострочене тіло кредиту; 22831 грн. 21 коп. - відсотки за користування кредитом; 113730 грн. 88 коп. - тіло кредиту; 3970 грн. 94 коп. - відсотки за прострочене тіло кредиту. Як убачається з досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань від 25.01.2024 року, АТ «Сенс Банк» зверталось до відповідача з вимогою сплати заборгованості та врегулювання спору у досудовому порядку. 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Нормою ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, суд погоджується із наданим представником позивача розрахунком суми заборгованості. Відповідач же не скористався своїм правом надання до суду відзиву на позовну заяву та доказів на спростування тверджень представника позивача, викладених у позові. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3191 грн. 85 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved