Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2024 року в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, позов задоволено частково. 21.07.2024 року представник [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 500,00 грн. Крім того, 22.07.2024 року представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 850,00 грн. з кожної. 26.07.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить відмовити позивачу у відшкодуванні судових витрат, оскільки судом було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог в розмірі 61,49% від заявлених вимог, а тому і саме в такій пропорційності має задовольнятися заява про стягнення витрат на правничу допомогу, що становить 27 500,00х61,49%=16 910,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав подану заяву та заперечував щодо задоволення заяви відповідача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи суд вважає за необхідне задовольнити заяви про ухвалення додаткового рішення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2024 року в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, позов задоволено частково. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених [PERSON] у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору про надання правової допомоги №198/07 від 20.07.2023 року; копії додаткових угод до договору №198/07 від 20.07.2023 року, 25.10.2023 року, 22.01.2024 року, 05.02.2024 року, 08.07.2024 року, 18.07.2024 року; копії актів наданих послуг від 21.07.2023 року, 27.10.2023 року, 24.01.2024 року, 07.02.2024 року, 09.07.2024 року, 19.07.2024 року; копії платіжних інструкцій на загальну суму 27 500,00 грн. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial