Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Репарюк Олеся Василівна , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті особи, чоловіка заявниці - [PERSON] , [INFO] . Заява обгрунтована тим, [PERSON] , 16 травня 1992 року зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] , у виконкомі Ясінянської селищної Ради народних депутатів, про що зроблений актовий запис №92, що стверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 16 травня 1992 року.За час спільного проживання у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] , син [PERSON] - [INFO] , та дочка [PERSON] - [INFO] . З моменту реєстрації шлюбу та до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, [PERSON] , разом з чоловіком [PERSON] , та їхніми дітьми, проживали в с.Чкалове, Веселівського р-ну, Запорізької області. В перші ж дні повномасштабного вторгнення росії на територію України, село Чкалове, Веселівського району, Запорізької області опинилось в окупації. В квітні місяці 2022 року, заявниця разом з дітьми, виїхала з окупованого села Чкалове та Запорізької області, на підконтрольну Україні територію, та почала проживати як ВПО, в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. Оскільки, чоловік заявниці [PERSON] , був чоловіком призовного віку, покинути окуповану територію йому не вдалося, так-як російські військові, не пропустили його на блок постах. Так, чоловік заявниці [PERSON] , залишився проживати на тимчасово окупованій території в с. Чкалове, Веселівського району, Запорізької області. [INFO] , [PERSON] помер. Смерть відбулася в селі Чкалове, Веселівського району, Запорізької області, яке на момент смерті останнього та по даний час є тимчасово окупованою територією. З метою отримання свідоцтва про смерть свого чоловіка Українською зразка, заявниця, звернулася з відповідною заявою до Рахівського ВДРАЦС у Рахівському районі. До відділу ДРАЦСу заявницею було надано медичне свідоцтво про смерть №202240862 від 13.08.2024 видане медичною установою тимчасово окупованої території. Рахівський відділ ДРАЦС у Рахівському районі, Закарпатської області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки медичне свідоцтво про смерть, видане установою на тимчасово окупованій території України, яке є недійсним та не створює правових наслідків. На підставі наведеного просила заяву задовольнити. Встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , стать чоловіча, громадянин України, який помер [INFO] , на тимчасово окупованій території України в с. Чкалове, Веселівського району, Запорізької області. Допустити негайне виконання судового рішення. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 07.10.2024, прийнято до розгляду да відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявниця, [PERSON] , заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився. В.о. начальник віддлу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Тулайдан О.М. надала заяву, в якій просить справу розглянути без представника відділу, в задоволенні заяви не заперечує. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала в шлюбі з громадянином [PERSON] , який вони 16 травня 1992 року зареєстрували у виконавчому комітеті Ясінянської селищної ради, за актовим записом №92, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . За час спільного проживання у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] , син [PERSON] - [INFO] , та дочка [PERSON] - [INFO] . З моменту реєстрації шлюбу та до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, [PERSON] , разом з чоловіком [PERSON] та їхніми дітьми проживали в с.Чкалове, Веселівського р-ну, Запорізької області. В перші ж дні повномасштабного вторгнення росії на територію України, село Чкалове, Веселівського району, Запорізької області опинилось в окупації. Оскільки, [PERSON] , був чоловіком призовного віку, то покинути окуповану територію йому не вдалося. [INFO] [PERSON] помер. Смерть відбулася в селі Чкалове, Веселівського району, Запорізької області, яке на момент смерті останнього та по даний час є тимчасово окупованою територією. Медичне свідоцтво про смерть [PERSON] , було видане відповідною установою на тимчасово окупованій території України за формою, встановленою Міністерством здоров`я російської федерації, а тому не є прийнятним для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Для отримання свідоцтва про смерть заявниця, [PERSON] , звернулася до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, однак їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки ксерокопія медичного свідоцтва про смерть видана медичною установою тимчасово окупованої території України, яке є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України. У відповідності до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану (п. 4 ст. 273 ЦПК України). Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Окрім цього, згідно з пп. «ґ» п. 1 глави 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі по тексту Правила), одним із документів, що можуть бути подані для реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 с. Чкалове. Веселівського району. Запорізької області, а саме місце смерті [PERSON] . з 26.02.2022 по теперішній час, є тимчасово окупованою територією. Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Медичне свідоцтво про смерть [PERSON] , №202240862 від 13.08.2024, було видане відповідною установою на тимчасово окупованій території України, за формою встановленою міністерством здоров`я російської федерації, тому є недійсним та не створює правових наслідків. У зв`язку з наведеним, отримати медичний документ, а саме лікарське свідоцтво про смерть встановленого взірця та відповідно свідоцтво про смерть є неможливим. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄС1 ІЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Оцінюючи ксерокопію вище вказаного свідоцтва про смерть, виданого установою натимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. За таких підстав, надані заявницею документи про смерть суд визнає належними і допустимими доказами на підтвердження факту смерті [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті) підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. При цьому копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Заявниця, при пред`явленні заяви, на підставі п.21 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", була звільнена від сплати судового збору у розмірі 536,80 гривень.

Outcome: approved