Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Представник позивача\~ТОВ "ФК\~"КЕШ\~ТУ ГОУ"\~Пархомчук С.В.\~звернувся до\~Лугинського районного\~суду Житомирської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 196286 від 09.06.2021 року в сумі 10080,00 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена у позові заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею 09.06.2021 року кредитного договору №\~196286 з ТОВ "ЗАЙМЕР", право вимоги за яким на підставі договору факторингу відійшло позивачу. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася судом у встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України порядку, шляхом направлення судового повідомлення на адресу вказану в позовній заяві, яка є останньою відомою адресою її проживання, поштове повідомленням з відміткою про отримання знаходиться в матеріалах справи. Жодних заперечень, клопотань та відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило. На підставі ст. 280 - 282 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. 17.02.2022 року між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ "ЗАЙМЕР" передає (відступає) право вимоги ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до зазначеного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] 09.06.2021 року ТОВ "ЗАЙМЕР" та [PERSON] уклали кредитний договір № 196286. Відповідно до даного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 21 день, тобто до 29.06.2021 року. Строк дії 21 день, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу (п. 1.1., 1.2, 1.3 кредитного договору). Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він, зокрема, ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п. 6.1., 6.7.1 кредитного договору). Вказані обставини підтверджуються вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором №б/н від 21.05.2024, випискою з особового рахунку за кредитним договором [PERSON] , витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022 року, довідкою про ідентифікацію [PERSON] , індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 196286 від 09.06.2021 року, договором факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022 року з додатком, інформаційною довідкою № 3040/05 від 20.05.2024 року. Відповідно до\~статті 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином суд дійшов висновку, що зазначені позивачем кредитний договір був укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідають вимогам\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при їх укладенні сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів\~статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які передбачені кредитним договором. Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21) та від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). \~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" на підставі договору факторингу набуло права вимоги до [PERSON] відносно боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею 09.06.2021 року кредитного договору № 196286 з ТОВ "ЗАЙМЕР". За змістом статей\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті\~12,\~13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, як і жодних доказів на спростування її обов`язку повернення кредитних коштів та процентів за користування ними у розмірі, зазначеному банком. Оскільки позивач довів належними доказами факт укладення відповідачем кредитного договору, невиконання його умов відповідачем, факт укладення договору факторингу, а також розмір боргу, правильність якого відповідачем не оспорено, суд дійшов висновку про задоволення повністю позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" заборгованості за кредитними договорами у розмірі 10080,00 грн. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір судових витрат встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України. 01.10.2024 року позивач звернувся із заявою про розподіл судових витрат в якій просить стягнути з відповідача витрати на професвйну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. На підтвердження понесених позивачем по сплаті витрат на правничу допомогу подані договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги від 30.09.2024 року, платіжна інструкція № 32368 від 30.09.2024 року на переказ готівки в сумі 10500,00 грн. Таким чином,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~на користь\~ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved