Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 17 грудня 2015 року. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. 17 грудня 2015 року Хустським районним судом ухвалено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 650 гривень щомісячно. Позивачка зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання дитини виріс, донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, тому збільшуються витрати на навчання, розвиток та інше. Відповідач працездатний, має постійний високий заробіток і в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки у більших розмірах. Посилаючись на вищевикладене, просить суд збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь, на утримання дитини на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2015 року та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, розгляд справи просить провести у її відсутності. Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив. На виконання ухвали про відкриття провадження у справі відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що він не заперечує того, що має утримувати свою дитину. Вказує, що постійно сплачує аліменти на утримання доньки з дня їх призначення за рішенням суду, заборгованості не має. Аліменти сплачує зараз у мінімальному розмірі - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 1598 грн. Крім того, систематично надає дитині і інші кошти на її картрахунок. Купує їй одяг, взуття, оплачує її розваги і відпочинок. На теперішній час відповідач має другу сім`ю, де є малолітня дитина, [INFO] . Дитини має вади здоров`я. Його фінансові можливості і матеріальний стан погіршилися, оскільки виросли витрати, пов`язані з утриманням сім`ї та лікуванням дитини. Зазначає, що в змозі надавати на утримання доньки аліменти в сумі 3000 грн. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Хустського районного суду від 17 грудня 2015 року у справі №309/5810/15-ц вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 650 грн. щомісячно,\~ починаючи з 19.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2024 становить - 3196 гривень. Та обставина, що з віком потреби дитини зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитини, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дитини, що у свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру. З огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 17 грудня 2015 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивачки, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Суд враховує те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, а отже не позбавлений можливості сплачувати аліменти. Також суд враховує і ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитини. З урахуванням наведеного, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на інтереси дитини,з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Хустського районного суду від 17 грудня 2015 року до 3000 гривень на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211, 20 гривень.

Outcome: partial