Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: державний нотаріус Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Заліпський Віктор Олексійович про зняття заборони на відчуження майна, в обґрунтування якого зазначає, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] . Позивач маючи намір зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на належний їй житловий будинок по [ADDRESS] отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зі змісту якої позивачка дізналася про наявність обтяження у вигляді заборони з реєстраційним №8073825, що зареєстровано 15.10.2008 року Новомиргородською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області на підставі повідомлення Новомиргородського Ощадбанку б/н від 02.04.1993 року, об`єктом обтяження виступає житловий будинок за адресою по [ADDRESS] , власником будинку зазначено - [PERSON] . Адвокат Підлубний В.В. отримав від АТ Державний ощадний банк України\~ письмову відповідь на адвокатський запит, згідно якої повідомлено про відсутність правових підстав для надання запитуваної інформації, оскільки така інформація є банківською таємницею. На підставі вищевикладеного просить зняти заборону на відчуження житлового будинку за адресою по [ADDRESS] , який належить [PERSON] , реєстраційний номер обтяження - 8073825 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, зареєстроване 15 жовтня 2008 року реєстратором: Новомиргородська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області, підстава виникнення обтяження: повідомлення б/н від 02.04.1993 року Новомиргородського Ощадбанку. Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. 01\~жовтня 2024\~року до\~суду від\~представника відповідача\~надійшов відзив\~в якому\~останній вказує,\~що АТ\~«Ощадбанк» вважає\~позовні вимоги\~позивача незаконними\~та необґрунтованими\~та просить\~у позові\~відмовити повністю\~з огляду\~на те,\~що позивачем\~не\~надано належних\~та\~допустимих\~доказів,\~що\~за\~ініціативи та\~участю\~АТ\~«Ощадбанк» в\~рамка\~вищенаведених\~норм було\~здійснено\~спірний\~арешт майна. Зазначені позивачем записи обтяжень є архівними, та вносились безпосередньо третьою особою, без участі чи ініціативи АТ «Ощадбанк». В матеріалах справи відсутні копії повідомлень АТ «Ощадбанк», на підставі яких можна було б встановити, що спірні обтяження дійсно зареєстровані за повідомленням та в інтересах АТ «Ощадбанк». Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте представник позивача надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу без участі сторони позивача, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у відзиві заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «Ощадбанк», просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа, в судове засідання не з`явився про час, дату та місце повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та\~ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року №5, правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено,\~щовідповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] , що видане 27 грудня 2007р. виконавчим комітетом Новомиргородської міської ради та архівної довідки Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднання технічної інвентаризації» від 09.07.2024 року позивачу, [PERSON] , належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] .(а.с.9, 15) Позивач маючи намір зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на належний їй житловий будинок по [ADDRESS] отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер довідки - 387376893, з датою формування довідки - 18.07.2024р., зі змісту якої позивачка дізналася про наявність обтяження у вигляді заборони з реєстраційним №8073825, що зареєстровано 15.10.2008 року Новомиргородською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області на підставі повідомлення Новомиргородського Ощадбанку б/н від 02.04.1993 року, об`єктом обтяження виступає житловий будинок за адресою по [ADDRESS] , власником будинку зазначено - [PERSON] .(а.с.10) З метою вирішення питання щодо вилучення вищезгаданої заборони представником позивача по справі, адвокатом Підлубним В.В. 23 липня 2024 року було направлено відповідачу адвокатський запит за №24 від 23.07.2024р. з проханням вжити заходів щодо зняття заборони.(а.с.11-12) На адвокатський запит надійшла письмова відповідь за №11/5- 18/6703/2024/С від 31.07.2024р., зі змісту якої випливає що запитувана адвокатом інформація є інформацією з обмеженим доступом (банківською таємницею), тому у Банку відсутні правові підстави для надання запитуваної інформації.(а.с.14) На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому правом майно, проте через наявність заборони позбавлений можливості вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, відносно його. Як передбачено п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В\~ст. 391 ЦК України\~зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 року № 868, припинення обтяження проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього ж Закону, речові права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. З врахуванням того, що документальне підтвердження виникнення та підстави обтяження майна позивача відсутнє, а позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку зняти обтяження з майна, власником якого він є, що порушує його право як власника на вільне та безперешкодне розпорядження майном, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved