Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~19 липня 2024 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому просять визнати за ними по частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка була головою колгоспного двору по [ADDRESS] . Разом з нею проживав та був зареєстрований батько позивачів [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі є спадкоємцями після смерті батька, проте оформити у нотаріуса спадщину не мають можливості, оскільки відсутні документи на право власності на нерухоме спадкове майно. В судове засідання позивачі не з"явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого була [PERSON] , членом колгоспного двору був її чоловік [PERSON] , які станом на 01 липня 1990 року і на 15 квітня 1991 року проживали в будинку (а.с.25). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/2 частині. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.8), [PERSON] померла [INFO] , про що 25 листопада 2009 року Виконкомом Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис № 25. Відповідно до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2024 року визнано за [PERSON] право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та за [PERSON] право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] , про що 14.01.2024 Виконавчим комітетом Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 02 (а.с.9). Згідно довідки № 259 від 08.07.2024 Кархівського старостинського округу Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] один (а.с.26). Після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (а.с.17,18), які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи № 4/2024. ( а.с.64-72) Постановами приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушиної Л.М. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] , оскільки відсутній документ, в якому була б визначена частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, належна особисто спадкодавцю [PERSON] (а.с.27,28). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] та [PERSON] шляхом задоволення їх позову в повному обсязі.

Outcome: approved