Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за № 4886, вчинений 25.10.2019р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., вирішити питання судових витрат. Посилається на те, під час вчинення виконавчого напису приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності заборгованості, до цього ж вчинив напис на договорі, який нотаріально не посвідчений, чим порушив норми законодавства, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Посилаючись на викладене, просить про задоволення позову. Представник відповідача подав відзив, яким позов не визнав, зазначивши, що 27.06.2018р. між позивачем та ТОВ «ФК`КРЕДІПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов?язків якого за договором факторингу №Ф18-0419 від 18.04.2019 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "CITІ ФІНАНС" було укладено кредитний договір № 5229, відповідно до якого банк надав позивачу грошові кошти у розмірі 10 000грн, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20.03.2019р., на умовах, визначених договором кредиту, а позивач зобов?язався у встановлений строк повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Але свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18.04.2019р. складала 13\~153 грн. 64 коп. ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» не здійснює додаткових нарахувань на суму боргу, визначену первісним кредитором на дату відступлення права вимоги. За специфікою своєї діяльності, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» надає фінансові послуги у сфері факторингу та супроводжує процес врегулювання боргових зобов?язань. Товариство врегульовує боргові зобов?язання своїх клієнтів, переважно в добровільному порядку шляхом дисконтування та/або реструктуризації боргу. У випадку відсутності у позичальника зацікавленості у добровільному врегулюванні боргу, Товариство застосовує передбачені законодавством засоби примусу, виключно, в межах претензійно-позовної роботи у цивільних правовідносинах. Ні законом, ні кредитним договором не встановлено, що сплив строку позовної давності є підставою для припинення зобов?язання. Новий кредитор залишає за собою право стягувати борг позасудовим шляхом у дозволений законом спосіб, а також застосувати передбачені ст. 625 ЦК України засоби відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання. Позивачем у своїй позовній заяви не вказано, коли йому стало відомо про виконавче провадження. Тож слід вважати, що про факт вчинення виконавчого напису позивачу стало відомо або вона могла довідатись про це саме з дня відкриття виконавчого провадження, з 18.11.2019р. Просить застосувати строк позовної давності у спорі. Відзив та клопотання про застосування позовної давності направлені позивачу. Своїм правом подати відповідь на відзив позивач не скористалась. Від третіх осіб пояснень щодо позову не отримано. Поштове відправлення, направлене приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., повернуто із довідкою пошти про відсутність адресата за вказаною адресою. Суд вирішує справу за наявними матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. 27.06.2018р. між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредиплюс» у простій письмовій формі був укладений кредитний договір № 5229. 25.10.2019р.\~приватним нотаріусом\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчик В.В.\~вчинено виконавчий\~напис за\~№ 4886\~про стягнення\~з позивача\~як боржника\~за кредитним\~договором № 5229 від 27.06.2018р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС заборгованість за кредитним договором №5229 від 27.06.2018р. за період з 18.04.2019 по 21.09.2019р.р. в сумі 13 153грн 64коп, в тому прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7 598грн 82коп, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5 554грн 82коп, та за вчинення виконавчого напису 500грн. Постановою від 18.11.2019р. приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № 60647621 з виконання цього виконавчого напису. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до абзацу 7 частини першої статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17 зроблено висновок, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності» (такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі №331/427/22). Але постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Оскільки позивач не укладав кредитного договору, посвідченого нотаріально, то наявні підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Саме до аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №172/1652/18. Строк позовної давності за поданими позивачем вимогами не сплинув, позаяк, згідно п.19 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відтак трирічний строк позовної давності розпочався від дня вчинення виконавчого напису - 25.10.2019р., з 24.02.2022р. зупинився з на період дії воєнного стану в Україні, який триває дотепер, тобто не сплинув. Позаяк кредитний договір, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий напис, не укладений нотаріально, і суд не вбачає підстав у застосуванні строку позовної давності у спорі, позов слід задовольнити. Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073грн 60коп.

Outcome: approved