Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Узагальнені доводи позивача. В обґрунтування позову зазначено, що 23.03.2021 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача [PERSON] , був пошкоджений автомобіль «Suzuki», який належить позивачці. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Toyota», який належить на праві власності [PERSON] , була застрахована в ПрАТ "СК "Євроінс Україна". 11.06.2021 року ПрАТ "СК "Євроінс Україна" виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 8 726,58 грн. на рахунок ТОВ «Віді Гранд», яке здійснювало ремонт автомобіля позивачки, хоча фактично вартість ремонтних робіт склала 21 664,27 грн. З огляду на те, що розмір завданих збитків є більшим за страхову виплату, позивачка, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд стягнути: з відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" - недоплачене страхове відшкодування у розмірі 5 186,50 грн. та з відповідача [PERSON] - різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 7 751,19 грн. (а.с. 226-229 том 1). Узагальнені доводи відповідачів. Представник відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" позов не визнав, посилаючись на те, що згідно з п.22.1.ст.22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 21.05.2021 року представником ПрАТ "СК "Євроінс Україна" в присутності довіреної особи позивача [PERSON] було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, про що складено відповідний акт. Своїм підписом [PERSON] підтвердив ознайомлення з актом огляду автомобіля, а також правильність записаних у ньому пошкоджень. Позивачку було повідомлено листом про прийняте рішення здійснення страхового відшкодування на її користь у розмірі 8 726,58 грн. та 11.06.2021 року та перераховано зазначену суму за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві позивачки про страхове відшкодування. Вважає, що якщо позивачці недостатньо страхового відшкодування, вона має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (а.с. 95-133 том 1). Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що оцінка завданої шкоди проводиться у порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, а тому позивачка не набула права на самостійне замовлення експертного дослідження. Вважає, що сам факт подання заяви про виплату страхового відшкодування, свідчить про згоду позивачки з сумою страхового відшкодування. Крім того, звертає увагу суду, що наданий позивачкою звіт не відповідає вимогам законодавства. Таким чином, вказує, що у відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" виник обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування за страховим випадком, проте обов`язку доплати у нього немає (а.с. 139-141а том 1). Позиції сторін у судовому засіданні. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивачки 22.08.2024 року подано заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Представник відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав власні заперечення, викладені у відзиві та інших заявах по суті справи, пояснив суду, що будь-яких заяв про заперечення суми страхового відшкодування від позивачки не надходило, а тому вона фактично погодилась з сумою виплати. Вважає, що висновок судового експерта не доводить суму фактичної шкоди, завданої транспортному засобу. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Встановлені судом обставини. 23.03.2021 року в м. Київ на вул. Блакитного та просп. Науки, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось зіткнення транспортних засобів - автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивачка. Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача, який у порушення вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечної дистанції між автомобілями. Вина відповідача встановлена постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.04.2021 року у справі № 752/8996/21, якою відповідача притягнуто до адміністративною відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 15 том 1). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачці на праві власності автомобіль «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] . Відповідач, як власник транспортного засобу «Toyota Сorolla» д.н.з. [NUMBER] , застрахував цивільну відповідальність, уклавши договір страхування цивільної відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки з ПрАТ "СК "Євроінс Україна". Строк дії договору - з 14.11.2020 року по 13.11.2021 року (а.с. 11 том 1). Згідно страхового полісу № 210861232 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума за шкоду, заподіяну майну, визначена в розмірі 130 000 грн., розмір франшизи 00,00 грн. ПрАТ "СК "Євроінс Україна" прийняло рішення про виплату відповідачці страхового відшкодування у розмірі 8 726,58 грн., про що відповідачка була повідомлена листом від 28.05.2021 року за вих. №1844/ДВЗ (а.с. 16 том 1). Розмір страхового відшкодування визначений на підставі звіту № 11701 від 27.05.2021 року про оцінку вартості (розміру) збитків, виконаного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПрАТ "СК "Євроінс Україна" (а.с. 20-24 том 1). Страхове відшкодування у зазначеному розмірі ПрАТ "СК "Євроінс Україна" перерахувало платіжним дорученням № 9218 від 11.06.2021 не позивачці, а ТОВ «Віді Гранд», яке здійснювало ремонт автомобіля позивачки (а.с. 31 том 1). Загальна вартість здійсненого ТОВ «Віді Гранд» ремонту автомобіля згідно акту виконаних робіт від 26.01.2022 року та рахунку №ГДрС-0004493 від 01.04.2021 року склала 21 964,27 грн., (а.с. 32, 33 том 1). Позивачка згідно квитанції від 26.01.2022 року перерахувала ТОВ «Віді Гранд» оплату за ремонт автомобіля у розмірі 13 237,70 грн. (а.с. 34 том 1). Таким чином, з ТОВ «Віді Гранд» повністю проведено розрахунок за ремонт автомобіля позивачки (8 726,58 грн. + 13 237,70 грн. = 21 964,27 грн.) Доводи відповідача [PERSON] про те, що надані позивачкою квитанція на суму 13 237,70 грн. та копія рахунку від 01.04.2021 року є неналежними доказами з огляду на те, що в них зазначені прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », тоді як прізвище позивачки « [PERSON] », суд відхиляє, оскільки ці докази в сукупності з іншими доказами, а саме: платіжним дорученням ПрАТ "СК "Євроінс Україна", актом виконаних робіт, переконливо свідчать про те, що ТОВ «Віді Гранд» здійснював ремонт саме автомобіля позивачки (а.с. 230-232 том 1, а.с. 3-8 том 2). Застосовані норми права. Між сторонами виникли відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), до яких підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Крім того, при вирішенні справи підлягають врахуванню висновки Верховного Суду щодо вибору та застосування відповідної норми права відповідно до статі 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статті 1192 ЦК України одним із способів відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого є відшкодування збитків у повному обсязі, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону № 1961-ІV визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 12 Закону № 1961-ІV визначено, що страхове відшкодування за шкоду, завдану майну, завжди зменшується на суму франшизи, встановленої договором страхування. Отже відповідно до Закону № 1961-ІV розмір страхового відшкодування, яке сплачує страховик потерпілому, не завжди дорівнює фактичному розміру завданої шкоди, оскільки обмежується, зокрема, вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (у випадку наявності), а також сумою франшизи. Отже, відповідно до законодавства майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця - суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення - сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією (до такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року; № 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року). У зв`язку з цим із винного водія підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Тобто страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець (постанова КЦС ВС від 03.10.2018 року у справі №686/17155/15-ц). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням». (постанова КЦС ВС від 22.01.2019 року у справі №676/518/17). Оцінка суду. Сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, у якій заподіювачем позивачці шкоди є відповідач [PERSON] . Також не оспорюється факт отримання позивачкою від страховика ПрАТ "СК "Євроінс Україна" суми страхового відшкодування за шкоду, завдану заподіювачем шкоди [PERSON] , у розмірі 8 726,58 грн., які перераховані безпосередньо ТОВ «Віді Гранд», яке здійснювало ремонт пошкодженого автомобіля позивачки. Предметом спору є недостатність, на думку позивачки, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого автомобіля, а також розмір завданого збитку та його розподіл між відповідачами - страховиком та заподіювачем шкоди. Разом з тим, позивачка, заперечуючи проти розміру завданих їй збитків, розрахованих на замовлення страховика, не заперечувала проти їх обсягу, а саме, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі був пошкоджений бампер, який підлягав заміні та фарбуванню. Не погоджуючись з розміром завданих їй збитків, визначених на замовлення страховика, позивачка замовила оцінку вартості матеріального збитку, завданого її автомобілю, звернувшись до ФОП [PERSON] , який підготував звіт № 08-D/10/53 від 03.02.2022 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, у якому вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП станом 19.01.2022 року становить 17 776, 65 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 19 867,35 грн. (а.с. 35-40 том 1). Крім того, за клопотанням представника позивачки судом була призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.178 том). Згідно з висновком судового експерта № СЕ-19/111-23/54627-АВ від 27.12.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Suzuki» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, що мала місце 23.03.2021 року, станом на дату цієї події, складає 13 913,08 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki» реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 23.03.2021 року складає 15 360,48 грн. (а.с. 195-215 том ). Таким чином, оцінку збитків, завданих позивачці пошкодженням її автомобіля, проведено тричі: перший раз - суб`єктом оціночної діяльності на замовлення відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" (страховика); другий раз - суб`єктом оціночної діяльності на замовлення позивачки; третій раз - судовим експертом за клопотанням представника позивачки. Не зважаючи на проведені за ініціативою позивачки оцінки завданих їй збитків, позивачка, уточнивши позов та вказуючи у позові суми відшкодування, виходила не з вартості завданого їй збитку, визначеного суб`єктом оціночної діяльності або судовим експертом, а з фактично понесених нею витрат на ремонт автомобіля, оскільки сума 5 186,50 грн., які вона просить стягнуто з відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" та 7 751,19 грн., які вона просить стягнути з відповідача [PERSON] , дорівнює сумі 13 237,70 грн., яку вона сплатила ТОВ «Віді Гранд» за ремонт автомобіля. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова ВП ВС від 17.042018 року у справі № 523/9076/16). Вирішуючи спір, суд, відповідно до законодавства повинен надати оцінку у розмежуванні відповідальності за завдану позивачці майнову шкоду у заявленому неї розмірі до кожного відповідача окремо - до ПрАТ "СК "Євроінс Україна" як страховика та до [PERSON] як особи, винної у завданні шкоди. Судом встановлено, що ТОВ «Віді Гранд» здійснило ремонт автомобіля позивачки на загальну суму 21 964,27 грн., з яких 8 726,58 грн. сплачено страховиком ПрАТ "СК "Євроінс Україна", а 13 237,70 грн. позивачкою. Зі сплачених позивачкою 13 237,70 грн. вона просить стягнути з відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" - 5 186,50 грн. та з відповідача [PERSON] - 7 751,19 грн. Перш за все, суд зауважує, що згідно з актом виконаних робіт по ремонту автомобіля та рахунку за ремонт, до ремонтних робіт включено слюсарні роботи з врізки партроніка у розмірі 630,00 грн. та слюсарні роботи ГАЗ у розмірі 1890,00 грн., щодо яких відсутні докази необхідності їх здійснення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тобто вимога про відшкодування витрат на слюсарні роботи у загальному розмірі 2 520,00 грн., є необґрунтованою. Таким чином, зі сплачених позивачкою за ремонт 21 964,27 грн. підлягає виключенню сума 2 520,00 грн. (21 964,27 грн. - 2 520 грн. = 19 444,27 грн.) Із зазначеної суми підлягають стягненню з відповідача [PERSON] витрати пов`язані з технічною мийкою кузова автомобіля у розмірі 129,60 грн. та мийка автомобіля після кузовних робіт у розмірі 453,60 грн., вартістю витратних матеріалів у розмірі 300,00 грн., а всього у загальному розмірі 883,20 грн., оскільки ці витрати у розумінні ст.22 ЦК України є збитками для позивачки, проте відповідно до законодавства не відшкодовуються страховиком (19 444,27 грн. - 883,20 грн. = 18 561,07 грн.) Із отриманої суми 18 561,07 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] вартість зносу запчастин у розмірі 789,49 грн., оскільки за змістом Закону № 1961-ІV страховик за полісом обов`язкового страхування відповідає за шкоду завдану його страхувальником з урахування коефіцієнту фізичного зносу, який повинен відшкодовувати винуватець. Коефіцієнт зносу у розмірі 789,49 грн. визначений судом, виходячи із розрахунку, наведеного у первинному звіті про оцінку завданого збитку як різниця між вартістю відновлюваного ремонту без урахування фізичного зносу складових, що замінюються, - 9 516,07 грн. та розміру збитку (9516,07 грн. - 8726,58 грн. = 789,49). Таким чином, понесені позивачкою фактичні витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом автомобіля становлять 17 771,58 грн. (18 561,07 грн. - 789,49 грн. = 17 771,58 грн.) З визначеної суми підлягає відрахуванню сплачене страховиком страхове відшкодування у розмірі 9045,00 грн. (17 771,58 грн. - 8 726,58 грн. = 9 045,00 грн.) Остаточно розрахована сума у розмірі 9045,00 грн. для позивачки є збитками у розумінні ст.22 ЦК України, понесеними у зв`язку з пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. І ці збитки пов`язані з вартістю ремонтно-відновлюваних робіт, запчастин та матеріалів. Різниця між сплаченою страховиком сумою відшкодування та сплаченою позивачкою сумою пов`язана з різницею у вартості робіт, запчастин та матеріалів, визначених суб`єктом оціночної діяльності на замовлення страховика, та фактично понесеними позивачкою витратами. Зокрема: відповідно до ремонтної калькуляції, яка є складовою частиною звіту, вартість запчастин становить 6710,66 грн. (бампер 4381,06 грн. + облицювання бамперу 2198,02 грн. + малоцінні деталі 131,58 грн.) , а відповідно до рахунку - 9426,08 грн. (бампер 7228,06 грн. + облицювання бамперу 2198,02 грн.), тобто різниця становить 2715,42 грн. (9426,08 грн. - 6710,66 грн.); відповідно до ремонтної калькуляції вартість з фарбування становить 2409,41грн. (робота 1044,00 грн. + лакофарбові матеріали 1365,41 грн.), а відповідно до рахунку - 7257,00 грн. (лакофарбові матеріали 3160,00 грн. + підбір кольору 758,00 грн. + фарбування бамперу 2835,00 грн. + полірування бамперу 504,00 грн.), тобто різниця становить 4847,59 грн. (7257,00 грн. - 2409,41грн.); відповідно до ремонтної калькуляції вартість робіт по зняттю/встановленню запчастин становить 396,00 грн. (180,00 грн. + 144,00 грн. + 72,00 грн.) , а відповідно до рахунку - 1890,00 грн. (126,00 грн. + 189,00 грн. + 630,00 грн. + 945,00 грн.), тобто різниця становить 1494,00 грн. (1890,00 грн. - 396,00 грн.), а всього на суму 9057,01 грн. (2715,42 грн. + 4847,59 грн. + 1494,00грн.) У зв`язку з тим, що фактично понесені позивачкою витрати у розмірі 9057,01 грн. складаються з вартості ремонтно-відновлюваних робіт, запчастин та матеріалів, вони включається до страхових виплат та підлягають відшкодуванню страховиком. Проте, позивачка просить стягнути зі страховика 5 186,50 грн., у зв`язку з чим суд, виходячи з принципу диспозитивності, не може вийти за межі заявленої позовної вимоги. Доводи відповідачів ПрАТ "СК "Євроінс Україна" про те, що заявлений позивачкою розмір суперечитьпервинно визначеній оціночній вартості завданого їй збитку, суд відхиляє та зауважує наступне. Визначений страховиком розмір збитків не позбавляє позивачку права не погодитись з розрахунком страховика. Крім того, такий розрахунок не має для суду заздалегідь встановленої сили. Звіт № 11701 від 27.05.2021 року про оцінку вартості (розміру) збитків, виконаний ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення страховика, є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму що витрачена на відновлення транспортного засобу (постанови КЦС ВС від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18, від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17). У звіті виокремлено допущення, в межах яких проводилась оцінка, за яким, вартість відновлюваного ремонту може бути іншою в залежності від обладнання станцій технічного обслуговування, яка буде проводити ремонт, а також кваліфікації її персоналу. Фактично сплачена позивачкою вартість відновлюваного ремонту безпосередньо пов`язана з відновленням свого порушеного права, а без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення порушеного права позивачки. Висновки суду. З вказаних вище підстав заявлена позивачкою уточнена позовна вимога про стягнення з відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" страхового відшкодування у розмірі 5 186,50 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, а заявлена позивачкою уточнена позовна вимога про стягнення з відповідача [PERSON] шкоди у розмірі 7 751,19 грн. підлягає частковому задоволенню - у розмірі 1 672,69 грн. (883,20 грн. + 789,49 грн.) Судові витрати. За змістом ч. 1 п. 1, п.3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться, зокрема, витрати, пов`язані з проведенням експертизи, та витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом частково задоволено позовні вимоги позивачки: 40,08% від заявленого розміру (5 186,5 : (12937,69 : 100)) до відповідача ПрАТ "СК "Євроінс Україна" та 12,92% від заявленого розміру до відповідача [PERSON] (1 672,69 : (12937,69 : 100)). В зазначеній пропорції підлягають відшкодуванню понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати: витрати позивачки на сплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн. підтверджені платіжним документом (а.с. том 1); витрати позивачки на сплату вартості судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 6 883,20 грн. підтверджені платіжною інструкцією (а.с. 187 том 1); витрати позивачки на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. підтверджені: договором про надання правової допомоги №01Б-1/271 від 03.12.2021 року та додатковою угодою №1 (а.с. 67-70 том 1), розрахунком №1 суми гонорару за надану правову допомогу від 06.02.2023 року (а.с. 71 том 1), рахунком №5.02 від 09.02.2023 року та квитанцією від 17.02.2023 року на 15 000,00 грн. (а.с. 72-73 том 1), актом виконаних робіт №502 від 17.02.2023 року (а.с. 74 том 1). Загальний розмір понесених позивачкою судових витрат становить 22 956,80 грн., які підлягають частковому відшкодуванню: відповідачем ПрАТ "СК "Євроінс Україна" 9 202,99 грн. (з розрахунку 22 956,80 грн. х 40,08%) та відповідачем [PERSON] у розмірі 2 968,04 грн. (з розрахунку 22 956,80 грн. х 12,92%). Відповідачами не заявлено про відшкодування понесених ними судових витрат. Крім того, відповідачами не зроблено заяв про неспівмірність витрат на правову допомогу, тому судом не надає оцінки щодо співмірності витрат на правову допомогу, а виходить з принципу пропорційності відшкодування цих витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial