Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 115 КК України. В обґрунтування позову покликається на те, що 27.06.2023 року Золочівським районним судом Львівської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисного вбивства [PERSON] , який був її сином. Так, 19.11.2022 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання у с. Вороняки Золочівського району Львівської області, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння смерті, почав наносити удари по тілу, після чого взяв з підлоги на кухні декілька кухонних ножів та почергово почав наносити [PERSON] удари в різні частини тіла, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень, внаслідок чого настала смерть останнього. Суспільно-небезпечними діями позивачу було завдано вагомі моральні страждання та немайнові втрати, порушився звичайний спосіб життя її сім`ї, син був незамінним помічником у веденні домашнього господарства, в силу похилого віку позивачки син допомагав виконувати всю домашню роботу по господарству. За наслідками смерті сина у матері виникли негативні психолого-психіатричні зміни. Вона важко переносила втрату сина, не може змиритись з думкою, що його більше ніколи не побачить, перенесла психологічний стрес та глибокі моральні переживання, погіршився сон, порушилася душевна рівновага, вживає заспокійливі препарати, каплі від серця, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. 13.10.2023 року представник відповідача подала до суду відзив на позов у якому вказує, що відповідач не заперечує обставини справи, щодо загибелі [PERSON] , які встановлені вироком від 27.06.2023 Золочівського районного суду Львівської області у справі № 445/316/23, однак не погоджується з заявленим розміром грошової компенсації завданої моральної шкоди, що є надто великою, не виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. На думку сторони відповідача, заявлена позивачем компенсація заподіяної моральної шкоди в розмірі 10000000 гривень спрямована не на отримання сатисфакції за заподіяну їй моральну шкоду, а на особисте збагачення за рахунок відповідача. 10.04.2024 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з [PERSON] грошову компенсацію, завданої їй моральної шкоди у розмірі 247 200 грн., 10 000 грн. - витрати на правову допомогу, 40000 грн. - витрати за проедення судово-психологічного експертизи. Позивачка та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просять задовольнити повністю. Відповідач в судове засіданні не з`явився, оскільки відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, вказав, що розміром грошової компенсації завданої моральної шкоди, є надто великою та просить позивача зменшити її. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що вироком Золочівського районного суду Львівської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисного вбивства [PERSON] , та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 28.07.2023 року. Вказаним вироком встановлено, що 19.11.2022 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання у с. Вороняки Золочівського району Львівської області, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння смерті, почав наносити удари по тілу, після чого взяв з підлоги на кухні декілька кухонних ножів та почергово почав наносити [PERSON] удари в різні частини тіла, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень, внаслідок чого настала смерть останнього. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , вбачається, що позивачка [PERSON] є мамою [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку експерта № 592/24 за результатами проведення судово- психологічної експертизи встановлено: - трагічна смерть, сина [PERSON] [INFO] є психотравмувальною, для [PERSON] , їй було завдано моральну шкоду внаслідок психотравмуючої ситуації, а саме смерть сина. - ???Для [PERSON] події, що сталися, саме смерть сина стала психотравмуючим фактором пролонгованої дії по теперішній час і безперечні мають стресовий вплив. Стресовий вплив здійснюється внаслідок її постійні переживань, що викликані трагічним сприйняттям ситуації, яка виникла внаслідок втрати сина. Основними причинами подібних переживань стали наступні: ??постійні спогади душевних і фізичних страждань; ??повторне переживання спогадів про трагедію, відчуття збудження та підвищеної активності; ??значне погіршення стану здоров?я, страшні сновидіння, неспроможність, зосередження, відчуття вини, відчуття нервовості, надмірної настороженості, тремтіння, лякливість та безсоння; [PERSON] змушена тратити своє здоров?я, час, зусилля, гроші, психічні і психофізіологічні ресурси для того, щоб притягнути до відповідальності, тих, хто винен у смерті її сина. - Матеріальний еквівалент моральної шкоди, заподіяної [PERSON] , склав 247 200 грн.( двісті сорок сім тисяч двісті гривень). Ця сума включає компенсацію за перенесені нею моральні страждання, а також вартість коригувальних заходів, спрямованих на нормалізацію її психічного стану. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частина 1 ст. 15 ЦК України, закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. У ході розгляду справи суд встановив, що позивач [PERSON] є мамою загиблого внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] . Так, визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач безсумнівно зазнала моральних страждань, зумовлених глибокими емоційними переживаннями з приводу втрати рідного сина, враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю і жодне інше благо не в змозі ні замінити ні відновити такої втрати. А тому, суд вважає заявлений позивачкою [PERSON] розмір такої шкоди в сумі 247200 грн., підставною та обгрунтованою. Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує моральні страждання [PERSON] пов`язані з втратою сина, порушення її нормальних життєвих зв`язків, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з протиправними діями відповідача. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є підставною, що позов підлягає до задоволення повністю. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу в цивільній справі суд зазначає. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Із положень ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До письмових пояснень позивачем долучено договір № 16 про правничу допомогу від 01.08.2023 р. між [PERSON] та адвокатом Колодзінським В.М, з якого вбачається, що вартість наданих адвокатом послуг складає 10000 грн., а також те, що надані послуги отримані клієнтом, виконані якісно, у строк та відповідали потребам клієнта.

Outcome: approved