Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

03.06.2024 року позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить змінити розмір аліментів, який був встановлений за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2020 року по справі 484/2736/20, провадження № 2/484/1208/20. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідачка), який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.09.2020 року було розірвано (справа №484/2467/20). Під час перебування у шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2020 року у справі № 484/2736/20 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.08.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі вищевказаного рішення, перебуває на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 63956972. Він, маючи сумлінне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню сина, на час ухвалення судом вказаного рішення, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу, про що свідчить відображене у рішенні суду визнання ним позову. 03.09.2021 року він уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Отже, на даний час його сімейний стан змінився, що призвело до погіршення його матеріального стану, у зв`язку з чим він невзмозі сплачували аліменти на утримання сина у визначеному судом розмірі. Дане твердження про погіршенням його матеріального стану у зв`язку з чим він невзмозі сплачували аліменти на утримання сина у визначеному судом розмірі підтверджується наявністю заборгованості за відкритими виконавчими провадженнями в яких він є боржником, а саме: згідно листа Першого відділу ДВС № 24911 за виконавчим листом № 2/484/23/22 на суму 42 350 грн. та за виконавчим листом № 2/484/23/22 - 16 519,11 грн., 1 151,89 грн., 269 грн.; згідно постанови про ВП № 74969455- 9 090 грн. та постанови про ВП № 74969444 -2 000 грн. Отже, з даних документів вбачається, що окрім аліментів, з нього на користь відповідачки на утримання сина за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.03.2024 року стягаються додаткові витрати, про що свідчить відкрите Першим відділом державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження №74969455. Крім того, з нього на користь відповідачки стягуються кошти в сумі 42 350 грн. в якості компенсації вартості 1/2 частини автомобіля за виконавчим листом № 2/484/23/22. На даний час він працює та отримує постійний дохід, однак це не дає йому можливості покривати більшість витрат на утримання сина, що підтверджується наявністю заборгованості за відкритими виконавчими провадженнями. Він вдруге одружився, в нього народилась ще одна дитина. Тепер він має сім`ю, яка складається з чотирьох осіб, які перебувають на його утриманні. Його дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Зі свого доходу він утримує сім`ю з чотирьох осіб, а також несе значні витрати на комунальні послуги (за лютий 2024 р. - 6 565 грн., за грудень 2023 р. - 6 375 грн, за січень 2024 р. -12 120 грн.). З отриманого доходу він сплачує на користь відповідачки аліменти в розмірі 1/3 частки. Також на користь відповідачки він має сплачувати кошти за виконавчим листом у справі № 2/484/23/22 та за виконавчими провадженнями № 74969455, № 74969444. Отже, присуджена судом частка від його доходу стягуваних аліментів призводить до заборгованості, що погіршує його матеріальний стан. Це вказує на те, що він невзмозі сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 161 ЩІК України встановлений безспірний розмір аліментів, який складає на одну дитину 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У ЗУ «Про прожитковий мінімум» надано визначення прожитковому мінімуму, закладено правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень. Так, згідно ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Тобто, аліменти це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін. Утримання дитини виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Утриманням є зокрема матеріальне забезпечення, яке може виконуватися різними способами. ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. На даний час він сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки його доходу, що складає 6 594.67 грн. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривні, а 50 відсотків мінімального гарантованого розміру складає - 1 598 грн. Отже, на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2020 року у справі №484/2736/20 з його доходу стягується 1/3 частка на утримання сина, що є більшим ніж встановлений законодавством безспірний розмір. Таким чином, він сплачує аліменти в значно більшому розмірі ніж мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір. Приписи норм законодавства вказують на те, що на батьків покладається однаковий обов`язок в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків, відповідачка, так само як і він, має витрачати зі свого доходу на утримання сина не менше тієї частки, що присуджена його. Наразі ця частка складає 1/3 частину її доходу, що становить 2490 грн. щомісячно (1/3 частка від розміру пенсії по інвалідності та виплат, як малозабезпеченій особі). В цю суму не враховано частки, яку вона отримує за виконавчим листом у справі № 2/484/23/22. Отже розмір частки на утримання сина, який має витрачати відповідачка складає більше 3000 грн. Виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по утриманню сина нарівні з ним не призведе до порушення конституційної гарантії на достатній життєвий рівень, оскільки після відрахувань з її середньомісячного доходу, який складає 7 469 грн. (про що нею зазначено у позовній заяві про стягнення додаткових витрат на дитину) коштів на утримання сина у частці на рівні з ним, залишок коштів не буде меншим ніж встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум. Натомість, виконання відповідачкою таких обов`язків припинить надмірне фінансове навантаження, яке склалось у нього за фактом стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частки його доходів, що призвело до скрутного матеріального становища. Крім того, позиває звертає увагу суду на те, що встановлена відповідачці III група інвалідності не позбавляє її права та можливості влаштуватись на роботу про що зазначено у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією. Отже, відповідачка може виконувати свій обов`язок по утриманню сина на рівні з ним. Не бажання відповідачки працевлаштуватись не може бути підставою для перекладення на нього обов`язку несення більшості витрат на утримання сина. Крім того, наскільки йому відомо, відповідачка працевлаштована неофіційно. Отже, окрім офіційного доходу, інформація про який міститься у наданих нею доказах у справі про стягнення з нього додаткових витрат, має ще й неофіційний дохід. Вважає, що загальна сума коштів, яка складається з частки від його доходів та частки доходів відповідачки, які мають витрачатись на утримання сина, що становить більше 10 000 грн. щомісячно є більш ніж достатня для забезпечення базових матеріальних умов для життя дитини, її мінімально необхідних благ, що потрібні для життя та виховання. А з урахуванням того, що за позовом відповідачки з нього стягуються ще й додаткові витрати на дитину, а також те, що його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти в визначеному рішенням суду розмірі, вважає, що розмір аліментів може бути зменшений з 1/3 до 1/6 частки його доходу. Крім того, на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі позивач приводить розрахунки на прикладі грудня 2023 та січня 2024 року. Так, згідно довідки ТОВ «Нові продукти Україна» його дохід за січень 2024 року складає 24 700 грн.. а за вирахуванням податків - 19 786 грн. За приписами ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить - 3 028 грн. Таким чином на його утримання та дружини прожитковий мінімум на місяць становить 6 056 грн. За рішення суду на утримання сина [PERSON] з його доходу відраховано аліменти в розмірі 6 594,67 грн. Отже, залишок його доходу після відрахування коштів на його утримання і дружини та сплати аліментів складає 7 135,33 грн. За електропостачання за січень 2024 рокі він сплатив 12 120 грн., що підтверджується квитанцією №1261718051. Отже, після сплати цих послуг залишок його доходу становить - мінус 4 984.67 грн. Ураховуючи рівність прав дітей, на утримання своєї доньки [PERSON] він теж мав витратити у січні 2024 року 6 594,67 грн., як і на утримання сина [PERSON] . Однак, з даного розрахунку вбачається, що після витрат на комунальні послуги, його доходу не вистачає на його утримання і дружини на рівні прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановленого для працездатних осіб, та доньки [PERSON] не лише на рівні з сином [PERSON] , а навіть на рівні прожиткового мінімуму встановленого на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років, який становить 2 920 грн. Згідно довідки ТОВ «Нові продукти Україна» мій дохід за грудень 2023 складає 24 700 грн., а за вирахуванням податків - 18 571,66 грн. За приписами ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить - 2 684 грн. Таким чином на його утримання та дружини прожитковий мінімум на місяць становить 5 368 грн. За рішення суду на утримання сина [PERSON] з його доходу відраховано аліменти в розмірі 6 593,89 грн. Отже, залишок його доходу після відрахування коштів на його утримання і дружини та сплати аліментів складає 6 609,77 грн. За електропостачання за грудень 2023 рокі він сплатив 6 365 грн,, що підтверджується квитанцією №1246670306. Отже, після сплати цих послуг залишок його доходу становить - 244,77 грн. Ураховуючи рівність прав дітей, на утримання своєї доньки [PERSON] він теж мав витратити у грудні 2023 року 6 593,89 грн., як і на утримання сина [PERSON] . Однак, з даного розрахунку вбачається, що після витрат на комунальні послуги, його доходу не вистачає на його утримання і дружини на рівні прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановленого для працездатних осіб, та доньки [PERSON] не лише на рівні з сином [PERSON] , а навіть на рівні прожиткового мінімуму встановленого на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років, який становить 2 272 грн. Звертає увагу суду, що даний розрахунок здійснений без урахування того, що на його утриманні перебувають ще двоє дітей дружини від першого шлюбу та інші витрати, які я змушений нести для можливості забезпечення своєї сім`ї необхідними благами. А також те, що він має сплачувати заборгованість за чотирма відкритими стосовно нього виконавчими провадженнями у яких він є боржником. Для належного забезпечення його сім`ї, він змушений був взяти кошти у борг, про що свідчать боргові розписки. Отже, на даний час він не взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] у визначеному рішенням суду розмірі, цей розмір є непосильним для нього. Стягнення аліментів у такому розмірі призводить до надмірного фінансового навантаження, погіршує його становище та становище членів його сім`ї, зокрема доньки [PERSON] до тієї міри, що може вважатись значним погіршенням матеріального стану, що значно впливає на його забезпечення та членів його сім`ї на рівні прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для працездатних осіб та дітей віком до 6 років, а також порушує принцип рівності прав дітей, оскільки залишок коштів після утримання аліментів є нижчим за такі мінімуми, а також не дає можливості утримувати його доньку [PERSON] на рівні з сином [PERSON] . Вважає, що діти повинні знаходяться у рівних умовах, а це, на даний час, не відповідає дійсності, тому зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/6 частки буде співмірним для рівного забезпечення моїх дітей. Такий розмір становитиме 3 297 грн., що не буде меншим ніж мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір, який згідно з ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Зменшення розміру аліментів надасть йому можливість забезпечувати себе, дружину та дітей на рівні прожиткових мінімумів встановлених чинним законодавством без привілеїв для будь-кого, що виключить дискримінацію, яка полягає у наданні переваги первонародженій дитині на розмір утримання більший ніж іншим дітям. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає можливість для висновку що умовами для зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, з часу ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів він одружився, в нього народилась друга дитина, а отже його сімейний стан змінився, у зв`язку з чим на його утриманні перебуває значна кількість осіб, що не дає можливості сплачувати аліменти в попередньо визначеному рішенням суду розмірі та призводить до виникнення значного розміру заборгованості, що вказує на те, що його матеріальний стан погіршився. Отже наявні підстави для зменшення розміру аліментів. На підставі ст. ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. 09.09.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про повернення позовної заяви позивачу з підстав недодержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, через те, що копія позову, направлена відповідачу, не підписана позивачем та не містить дати звернення до суду. Крім того, 30.09.2024 року від представника відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки розмір суми аліментів, який позивач просить зменшити, має для відповідача величезне значення і прямо впливає на можливість задовольняти дитину першочерговими потребами. Ухвалою суду від 30.09.2024р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] , адвоката Рябченко Катерини Петрівни, про повернення позовної заяви позивачу. Залишено без розгляду заяву представника відповідача [PERSON] , адвоката Рябченко Катерини Петрівни, із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позов не надала. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа від 27.10.2020 року у справі № 484/2736/20 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.08.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. 03.09.2021 року позивач уклав повторний шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Судом встановлено, що у позивача дійсно змінилося матеріальне положення, оскільки у позивача з`явилася нова родина, він повторно одружився з [PERSON] , згідно копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 03.09.2021 р., має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 2 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Враховуючи, що позивач має на утриманні двох малолітніх дітей, які мають право на достатній життєвий рівень і позивач згідно закону зобов`язаний їх утримувати, має нову сім`ю, а тому з урахуванням даних обставин, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача за судовими рішеннями від 07.10.2020 року по справі 484/2736/20, провадження № 2/484/1208/20 з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку, на утримання сина [PERSON] , щомісячно до досягнення ним повноліття, з метою якнайкращого забезпечення інтересів всіх дітей позивача, які мають рівні права на утримання від батька. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial