Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

04.01.2024 Позивач [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - відповідач, АТ «Кривбасзалізрудком»), третя особа - Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі по тексту - третя особа або НПГУ) про визнання незаконним та скасування наказу №2158-к про звільнення [PERSON] з посади електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування 3 розряду дільниці №15 ш. «Криворізька», згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, поновлення на роботі [PERSON] на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування 3 розряду дільниці №15 ш. «Криворізька» Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»; стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. Пізніше 12.03.2024 представником Позивача було уточнено позовну заяву і доповнено її вимогою про стягнення з акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь [PERSON] суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за весь час вимушеного прогулу, що станом на 12.03.2024 становить 48 298,32 грн. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 15 листопада 2023 року головою правління Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» Новак Сергієм було винесено наказ № 2158-к про звільнення [PERSON] з посади електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування 3 розряду дільниці № 15 ш. «Криворізька», згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП. Підставою для винесення вищезазначеного наказу стало те що позивач 17 жовтня 2023 року був відсутній на роботі без поважних причин, тобто вчинив прогул. Позивач в позовній заяві зазначає, що копію наказу № 2158-к від 15 листопада 2023 року та розрахунок нарахованих сум при звільненні він отримав 30 листопада 2023 року листом відповідача від 15 листопада 2023 року, що підтверджується поштовим конвертом та роздруківкою трекінгу листа №0505127955993. Наказ № 2158-к від 15 листопада 2023 року Позивач вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Однією з основних ознак правомірності звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України має бути встановлення факту відсутності у працівника поважних причин відсутності на робочому місці. У жовтні 2023 року Позивач працював згідно «графіку змінності на жовтень 2023 року по дільниці № 15», підписаному начальником дільниці А. Байдою, гірничим нормувальником шахти Р. Пирогом, старшим табельником Г. Коломоєць . Згідно даного графіку змінності, позивач у жовтні 2023 року мав би відпрацювати 22 робочі дні. Перед випадком його відсутності на роботі 17.10.2023 позивач перебував на лікарняному. Позивач в позовній заяві зазначає, що керівництво відкоригувало графік, гідно якого (відкоригованого) замість 17.10.2023 він мав відпрацювати 22.10.2023, про що його поставили до відома по телефону. Тому 17.10.2023 він на роботу не вийшов. Позивач наполягає, що звільнено його було з роботи через неприязне ставлення до нього зі сторони заступника начальника дільниці № 15 шахти «Криворізька» Євгенія Груздь, з яким вже давно він має часті конфлікти з особистих причин і який вирішив використати дану ситуацію на свою користь щоб звільнити позивача. Крім того, Позивач стверджує, що є членом Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», що підтверджується відповідною довідкою. Підсумований облік робочого часу запроваджується на підприємстві роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації, Відповідач же не погоджував графік змінності позивача з виборним органом профспілкової організації, членом якої він Позивач, а тому такий графік змінності не може вважатись належно оформленим і відповідно обов`язковим до виконання позивачем. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Ст. 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. В даному випадку в позовній заяві зазначено, що відповідач припустився ряду порушень процедури звільнення позивача, а саме: дійшов помилкового висновку, що порушення позивачем письмового графіку змінності є порушенням трудової дисципліни; не зажадав від позивача пояснень; при обранні виду стягнення відповідач не врахував, що позивач раніше не притягався до дисциплінарної відповідальності, а також те що позивач згодом відпрацював робочу зміну у день, який в графіку змінності мав би бути вихідним, і що його в цей день роботодавець допустив до роботи, тобто визнав зміни графіку. Отже, на думку Позивача, звільнення позивача відбулось без достатніх на те підстав. Крім того, Позивач зазначає, що відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Розрахунковим методом Позивач розрахував суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 48 298,32 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, в подальшому звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності. У відзиві на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 25.01.2024 Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначаючи, що підстав для задоволення позовної заяви немає і обґрунтовуючи це наступним. З 01.03.2019 по 15.11.2023 [PERSON] працював у Відповідача на різних посадах (в т.ч. електрогазозварник, електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування) на ш. «Криворізька» (до перейменування - « Родіна »). 16.10.2023 наказом №97 і 06.11.2023 наказом №1038 Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за прогул (відсутність на роботі протягом робочої зміни). Позивача попереджено про можливі наслідки у вигляді звільнення за прогул без поважної причини при допущенні подібних порушень в майбутньому. Однак, ознайомившись з Графіком змінності на жовтень 2023 року, про що свідчить особистий підпис Позивача, останній був відсутній на роботі без поважних причин 17.10.2023, що являється робочим днем. Вказане підтверджується поданням директора ш. «Криворізька» 08.11.2023 №1976/71-18, доповідними записками начальника дільниці №15 від 18.10.2023, старшого табельника від 18.10.2023 і витягом з табелю обліку використання робочого часу за жовтень 2023, що є додатками до спірного наказу. На виконання ст.149 КЗпП України роботодавець зажадав порушника трудової дисципліни письмових пояснень 27.10.2023, коли [PERSON] комісійно було запропоновано надати письмові пояснення причин відсутності на роботі 17.10.2023, однак від дачі письмових пояснень він відмовився, про що складено відповідний акт. Станом на дату звільнення (наказ видано 15.11.2023) від працівника будь-яких відомостей та/або підтверджувальних поважність причин відсутності документів до роботодавця не надходило. Своїми діями (відсутністю на роботі без поважних причин) працівник порушив п. 2.1.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» ПАТ «Кривбасзалізрудком» на 2020-2022 роки (щодо обов`язку працівника використовувати весь робочий час для продуктивної праці) та ст.139 КЗпП України (щодо зобов`язання працівників працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової дисципліни). Відповідно до положень пункту 6.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку Колективного договору АТ «Кривбасзалізрудком» на 2020-2022 роки, звільнення як дисциплінарне стягнення може бути застосоване за прогул (у тому числі за відсутність на роботі більше 3-х годин упродовж робочого дня без поважної причини). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в т.ч. відсутності на роботі більш як 3-х годин протягом робочого дня) без поважних причин. При цьому, вимоги ч.1 ст.43 КЗпП України щодо розірвання трудового договору лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), у період дії воєнного стану не застосовуються у відповідності до ч.2 ст.5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-IX від 15.03.2022, тому роботодавцем (Відповідачем) на підставі ст. 147-149 КЗпП України та п. 6.1., 6.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку Колективного договору АТ «Кривбасзалізрудком» на 2020-2022 роки, було звільнено Позивача за прогул без поважних причин 15.11.2023 (в межах місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення) наказом №2158-к. 15.11.2023 [PERSON] в кабінеті відділу кадрів на І поверсі адмінбудівлі ш. «Криворізька» ознайомлено з наказом про звільнення та повідомленням про розрахункові суми, запропоновано отримати трудову книжку і письмове повідомлення про розрахункові суми. Так, в.о. старшого інспектора з кадрів Г.В.Єдлічко вручила Позивачеві наказ №2158-к від 15.11.2023 про його звільнення за прогул без поважних причин та повідомлення про розрахункові суми. З наказом Позивач ознайомився і сказав, що звільнятись він не буде і поставити свій підпис в ознайомленні і отриманні наказу та повідомлення відмовився. Від отримання наказу, трудової книжки і повідомлення про розрахункові суми також відмовився. Про це складено відповідний акт (копія якого є в матеріалах справи). У зв`язку з відмовою Позивача отримати копію наказу про звільнення, з яким він ознайомився в присутності комісії, що склала відповідний акт, трудової книжки і повідомлення про розрахункові суми - ці документи були направлені Відповідачем Позивачеві того ж дня на його електронну адресу ( [INFO] ), надану працівником, що міститься в його особовій справі (копія скрину екрану монітору на підтвердження відправлення електронною поштою кадрової служби комбінату), та на поштову адресу листом з повідомленням про вручення (згідно якого документи отримано Назаренком поштою 30.11.2023). Відповідач наголосив, що [PERSON] був ознайомлений з наказом про звільнення і повідомленням про розрахункові суми в день звільнення - 15.11.2023, про що свідчить акт комісії. Окрім поштового відправлення, у зв`язку з відмовою Позивача отримати копію наказу про звільнення, з яким він ознайомився в присутності комісії, трудової книжки і повідомлення про розрахункові суми - ці документи були направлені Відповідачем Позивачеві того ж дня на його електронну адресу ( [INFO] ), надану працівником, що міститься в його особовій справі. Крім того, Відповідач наголосив, що відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. З наказом про звільнення позивач був ознайомлений 15.11.2023, від пропозиції отримати його копію відмовився. Позов про вирішення трудового спору у справі про звільнення подано 04.01.2024, тобто з пропуском місячного строку (який сплив 15.12.2023). Відповідач наполягав, що у кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк і просив застосувати місячний строк позовної давності до даного спору, який Позивачем пропущений без поважних причин. Поважність причин відсутності на роботі Позивача 17.10.2023 спростовується Відповідачем наступним. Працівникові неодноразово протягом місяця пропонувалось надати пояснення причин своєї відсутності на роботі 17.10.2023, таким чином роботодавець намагався з`ясувати їх поважність. Однак [PERSON] відмовлявся надавати такі пояснення. Тому роботодавець зробив логічний висновок про відсутність поважних причин відсутності на роботі. Відмова надати будь-які пояснення відсутності заактована комісією Відповідача на ш. «Криворізька» 27.10.2023, коли в приміщенні нарядної дільниці №15 йому запропоновано надати пояснення. Крім того, в подальшому до моменту видачі наказу про звільнення Позивачем жодних пояснень чи виправдувальних відсутність на роботі документів не надано (що підтверджується доповідними записками начальника дільниці №15 Байди А.Н. і Старшого табельника Коломоєць Г. від 18.10.2023). Щодо версії Позивача, яка з`явилась лише в позовній заяві про те, що нібито безпосереднім керівництвом доручено не виходити на роботу 17.10.2023, натомість вийти 22.10.2023. Однак це не відповідає дійсності і спростовується наступним. З Графіком змінності на жовтень 2023 року дільниці №15 ш. «Криворізька» Позивач ознайомлений під підпис і цього не заперечує (у нього згідно графіку 17.10.2023 - робочий день). При цьому Позивач стверджує, що його керівником замінено його зміну 17.10.2023 на 22.10.2023, однак жодних підтверджувальних документів цього немає. Відповідачем дійсно змінювався графік роботи у жовтні, що підтверджено відповідним письмовим повідомленням, з яким [PERSON] ознайомлений під розпис. Однак ці зміни дня прогулу не стосуються, оскільки ними робоча зміна Назаренка 31.10.2023 була відповідно до змін до графіку замінена на 22.10.2023. На всіх документах є підпис Позивача про це. Крім того, 22.10.2023 він працював, а 31.10.2023 був вихідний (хоча до змін в графіку - це був його робочий день), тому це підтверджує те, що 22.10.2023 Позивач відпрацював за 31.10.2023, а не за 17.10.2023. Щодо погодження Графіку змінності з виборним органом профспілкової організації, членом якої являється Позивач. Тут Відповідач звернув увагу суду на те, що представником НПГУ в ш. «Криворізька» обрана мати Позивача. Не дивлячись на те, що їй неодноразово скаржились на порушення членами НПГУ трудової дисципліни - вона «всіляко» покривала свого сина, який систематично вчиняв прогули. Графік змінності дільниці №15 на жовтень 2023 вона відмовилась погоджувати, про що 28.09.2023 складено відповідний акт. Даний випадок відмови в погодженні графіків змінності даним представником НПГУ є непоодиноким, з цього приводу керівництво дільниць шахти зверталось до керівництва НПГУ для вирішення цього питання. Крім того, порушивши графік змінності, з яким Позивач ознайомився під підпис, і вчинивши прогул, не має сенсу посилатись на не погодження цього графіку профспілкою, оскільки він з ним ознайомлений, погодився його виконувати і виконував до 17.10.2023 і після прогулу, він ознайомлений зі змінами до нього тощо (не висуваючи вимог щодо погодження НПГУ). Крім того, зазначений графік погоджено Профспілкою металургів і гірників України ПАТ «Кривбасзалізрудком», членами якої є 99% складу дільниці (надалі по тексту - ПМГУ). Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволені з підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, в подальшому подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що з 01.03.2019 по 15.11.2023 [PERSON] працював у Відповідача на різних посадах (в т.ч. електрогазозварник, електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування) на ш. «Криворізька» (до перейменування - « Родіна »). 17.10.2023 Відповідач був відсутній на роботі без поважних причин. Це підтверджується поданням директора ш. «Криворізька» від 08.11.2023 №1976/71-18, доповідними записками начальника дільниці №15 від 18.10.2023, старшого табельника від 18.10.2023 і витягом з табелю обліку використання робочого часу за жовтень 2023. На виконання ст.149 КЗпП України Відповідач 27.10.2023 [PERSON] запропонував надати письмові пояснення причин відсутності на роботі 17.10.2023, однак від дачі письмових пояснень він відмовився, про що складено відповідний комісійний акт. До моменту звільнення (протягом місяця) будь-яких відомостей та/або підтверджувальних поважність причин відсутності документів до роботодавця не надходило. Відсутністю на роботі без поважних причин Відповідач порушив трудову дисципліну.

Outcome: dismissed