Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивачі звернулися до суду з указаним позовом, у якому просять суд: - визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на 1/3 частину за кожним на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами: веранда - 1973 року, погріб з шійкою - 1963 року, сарай - 1963, літня кухня - 1970 року, колодязь - 1970 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , 1931 р.н., яка постійно проживала за адресо: [ADDRESS] . Спадкодавиця залишила заповіт, за яким позивачі прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину земельної частки (паю) кожний. 27.04.2024 Бердичівською державною нотаріальною конторою постановами відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця. Позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права, вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 07.06.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачам строк для усунення недоліків, які були ними усунені 24.06.2024. Ухвалою суду від 28.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження; витребувано матеріали спадкової справи № 444/2010 відкритої до майна померлої [PERSON] 02.07.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник відповідача просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. 09.07.2024 до суду надійшла, належним чином завірена, копія спадкової справи № 62/2023, що заведена до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 24.07.2024 закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п. 22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] 28.01.1999 склала заповіт, посвідчений секретарем Мирославської сільської ради, де на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, за яким все своє майно, де воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] всім трьом по рівним часткам. Випискою з погосподарської книги № 162, від 02.04.2024, виданою Мирославським старостинським округом Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області підтверджується, що [PERSON] , згідно господарської книги № 2 на 2006-2010 рр до дня смерті [INFO] була головою домогосподарства, яке зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09.05.2024 за № 761, житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 право власності не зареєстровано, правоустановчий документ не оформлений. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № б/н, реєстраційний номер ТІ01:1798-0886-0274-8771, будинок побудований у 1961 році. Позивачі 27.04.2024 звернулися до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановами державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 27.04.2024 за № № 475/02-31, 476/02-31, 477/02-31 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю у спадкодавиці [PERSON] документа, що посвідчує право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами спадкової справи підтверджено, що позивачі є єдиними спадкоємцями померлої [PERSON] , що як наслідок до позивачів переходять в рівних частках майнові та окремі особисті немайнові права та обов`язки спадкодавиці при цьому у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено. Аналізуючи наведені нормативні акти, слід дійти висновку, що на час завершення будівництва будинку та погосподарських споруд за адресою: [ADDRESS] , а це 1961 рік, чинним законодавством не передбачалося, що особа набуває права власності на будинок після державної реєстрації такого права. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Матеріалами спадкової справи підтверджено, що позивачі є спадкоємцями померлої за заповітом, що як наслідок до позивачів переходять всі майнові та окремі особисті немайнові прав та обов`язків спадкодавця при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено. Таким чином, враховуючи, що позивачі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не мають можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі такого, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved