Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

30.11.2023 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просив суд: - визнати опалювальну площу, з якої повинно проводитися нарахування сплати за централізоване теплопостачання в квартири [ADDRESS] в розмірі 28,4 кв.м; - визнати заборгованість позивача перед відповідачем за централізоване теплопостачання за опалювальний сезон 2022-2023 року станом на 13.06.2023 року у розмірі 2770,32 грн. та зобов`язати відповідача внести відповідні відомості в свій облік. Підставою позову зазначила початок нарахування відповідачем вартості теплопостачання на усю площу вказаної квартири у розмірі 44,30 кв.м фактично з серпня 2022 року, а щодо оплати з листопада 2022 року, в той час як частина вказаної квартири була визнана раніше самим відповідачем такою, яка не опалюються, що вказує на відсутність необхідності нарахування відповідної комунальної послуги з теплопостачання, зокрема на підставі актів відповідача від 04.12.2006 року та від 13.12.2013 року, а також договору про надання послуг з обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення житлових будинків комунальної форми власності від 22.06.2015 року, де чітко зазначена опалювальна площа у вказаній квартирі у розмірі 28,40 кв.м, а відповідно зміни у нарахуванні позивачки на усю опалювальну площу квартирі суперечать вказаним правочинам між сторонами та захистити свої право вона може лише у судовому порядку, оскільки у порядку письмових заяв вирішити вказане питання не видається можливим. Ухвалою від 08.01.2024 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову (а.с.34). 23.02.2024 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому він проти позову заперечив у повному обсязі, вказавши, що позивачка здійснила демонтаж опалювальних приладів, не відмовляючись від послуги постачання теплової енергії, яку надає відповідач, раніше умови надання вказаної послуги дозволяли надання вказаної комунальної послуги частково, нині діючим законодавством такої можливості немає, а тому позивачці і було проведено нарахування на усю площу після прийняття відповідачем на усунення прогалин у власному нарахуванні позивачці, спірна квартира, де надаються послуги не була відключена від систем центрального опалення у визначеному законодавством порядку, а тому послуги надаються у повному обсязі та на даний час підстав для відключення немає, відсутність батарей у квартирі не є підставою для не нарахування зазначеної комунальної послуги, оскільки їх позивачка може у будь-який час встановити самостійно, обігрів приміщення квартири позивачки здійснюється також від стояків, відключити які є технічно неможливим (а.с.41-45). Раніше за відзив, оскільки він був отриманий позивачкою раніше суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, а саме 22.02.204 року, в якій вона зазначила, що доводи відповідача відхиляє через їх безпідставність, подання відзиву вважає прагненням легалізувати нараховані борги за фактично не надане теплопостачання (а.с.39). Також надала суду заяву про слухання справи за її відсутності (а.с.38). Інших заяв та клопотань від позивачки та відповідача не надходило. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Дослідивши матеріали справи разом із заявами сторін по суті позову, суд приходить до наступного. Позивачка зареєстрована та мешкає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання №843 від 06.02.2020 року (а.с.9). Вказана квартира опалюється відповідачем на загальних підставах. У грудні 2006 року у квартирі була здійснена зменшення опалювальної площі за рахунок демонтажу приладів централізованого опалення у кухні площею 6,20 кв.м та житловій кімнаті 1 площею 9,70 кв.м, у зв`язку з чим опалювальна площа квартири була визначена у розмірі 18,00 кв.м, що було підтверджено актом відповідача від 04.12.2006 року (а.с.22). 13.12.2013 року відповідачем було змінено норму опалювальної площі з 18,00 кв.м до 28,40 кв.м після огляду квартири, де було підтверджено відсутність приладів централізованого опалення у кухні площею 6,20 кв.м та житловій кімнаті 1 площею 9,70 кв.м, а загальна площа була вирахована із загальної площі квартири, що підтверджується актом відповідача від 13.12.2013 року (а.с.23). Саме опалювальна площа у розмірі 28,40 кв.м була зазначена в укладеному між позивачкою та відповідачем договорі про надання послуг з обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення житлових будинків комунальної форми власності від 22.06.2015 року (а.с.24-25). Вказана норма опалювальної площі зберігалася до липня 2022 року, що підтверджується копіями квитанцій відповідача на адресу позивачки у вказаний період. У липні 2022 року опалювальна площа для відповідача змінилася на 44.30 кв.м без поясненням причин таких дій (а.с.26-32). На лист позивачки відповідач листом від 29.12.2022 року №559 повідомив їй, що нарахування було змінено відповідно до вимог законодавства, не вказавши конкретний нормативно-правовий акт та порядок його застосування, підтвердивши часткове нарахування (за вказаною позивачкою опалювальною площею) за централізоване опалення, а згодом постачання теплової енергії у період до 01.08.2022 року (а.с.11). Суд встановлює, що дії відповідача чітко відповідали вимогам діючого законодавства, оскільки відключення окремих кімнат від опалення неможливо юридично, від опалення вимикається усі квартира. Пояснення позивачки, що раніше до серпня 2022 року їй нараховувалася плата за опалення саме за часткову опалювальну площу, та вказані дії були проведені саме відповідачем, суд до уваги не приймає, оскільки відсутність батарей можна усунути або шляхом встановлення нових батарей або складанням акту про їх температуру у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а попередні нарахування не можуть слугувати обов`язком для їх залишення в разі, якщо такі дії не відповідають діючому законодавству. Крім цього, відсутність батарей не є доказом відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання, оскільки єдиним доказом такого відключення є встановлення індивідуального опалення у квартирі на підставі відповідного акту органу місцевого самоврядування або рішення загальних зборів мешканців будинку, як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, про таке відключення. Без вказаних рішень підстави для відключення квартири від мереж централізованого опалення відсутні. Нарахування відповідачем на загальну площу квартири позивачки є цілком законним та обгрунтованим, оскільки на даний час можна або повністю відімкнутися від систем постачання теплової енергії (раніше - централізованого опалення) від відповідного виконавця комунальної послуги, або сплачувати за усю опалювальну площі без врахування допоміжних приміщень. Інших способів діюче законодавства не передбачає, у тому числі нарахування частково на опалювальну площу у квартирі. Відповідно вимоги позивачки не мають під собою правових підстав для задоволення, а відповідно у їх задоволенні слід відмовити. Норми Закону України «Про захист прав споживачів» відповідно до заявлених вимог не є спеціальними нормами для даних правовідносин, оскільки спеціальними, а відповідно і головними для предмета спору, є норми Законів України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги», у яких відсутні норми про часткове надання послуги з теплопостачання за будь-яких умов. Крім цього, на сьогоднішній день позивачка може в будь-який час як власниця квартири встановити нові батареї без дозволу відповідача, що вказує на відсутність можливості встановити сам факт відсутності батарей як доказ позиції позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed