Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

28 березня 2023 року представник акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі\~АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за розподіл природного газу. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Місячна вартість розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Замовлена потужність по об`єкту відповідача за адресою: [ADDRESS] на 2021 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2019 року по 01.10.2020 року та складає 1084,47 м.куб. Замовлена потужність по об`єкту відповідача за адресою: [ADDRESS] на 2022 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2020 року по 01.10.2021 року та складає 1171,88 м.куб. Замовлена потужність по об`єкту відповідача за адресою: [ADDRESS] на 2022 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2021 року по 01.10.2022 року та складає 932,26 м.куб. З 01.01.2021 року тариф становить 0,012 грн. ( затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2020 року №2774) та визначається 1084,47 м. куб. розділено на 12 місяців помножено на тариф та складає 55,31 грн. яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2022 року визначається 1171,88 м. куб розділено на 12 місяців помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2022 року та складає 62,11 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2023 року визначається 932,26 м. куб. розділено на 12 місяців помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2022 року та складає 49,41 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга. На підставі вищевикладеного просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Криворіжгаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу, що утворилась станом на 01.08.2023 року в сумі 1151,79 грн., інфляційні витрати в розмірі 8,08 грн., та 3% річних в сумі 6,80 грн. та судові витрати в сумі 3028,00 грн.. 14.08.2024 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, газорозподільні системи, власником яких є держава не можуть знаходитись в користуванні оператора газорозподільної системи на праві господарського відання, крім випадків належності такого оператора до суб`єктів господарювання державного сектора економіки. Позивачем не надано належним чином засвідчені копії документів, переданого юридичною особою з назвою «Криворізька міська рада» комунальної власності спільної власності територіальних громад у використання і користування юридичній особі з назвою АТ «Криворіжгаз» Наявність акту про передачу майна відсутні відомості. Всі постанови і кодекси ГРМ приймаються на підставі закону «Про рінок природного газу» та являються підзаконними актами . А згідно того ж закону ,ч. 1,ст.. 1,п.37:«споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини;» Тобто ,споживач физично не може бути відповідачем по договору розподілу природного газу, тому що за законом отримує газ на підставі договору постачання ,а не на підставі договору розподілу. Це суперечить законодавству України. Що стосується самих розрахунків, наданих представником АТ «Криворіжгаз»:Постанова Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №161/ 16891/15-ц від 30 січня 2018 року підкреслено , що «...доказами які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення...». Тому, надані довідки не можуть бути прийняті у якості доказів, так як вони суперечать нормам Закону України статті «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Також Позивачем не було надано доказів, що АТ «Криворіжгаз» робило звірку кожен місяць із відповідачем по факту отримання послуг розподілу природного газу. Відсутні підтвердження, що відповідні фінансові документи, підписані посадовими особами, як того вимагає ДСТУ 4163 2020р, направлялися кожен місяць на мою адресу. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» підписана представником [PERSON] , особою, повноваження як представника, якої не підтвердженні документально. Згідно ст. 62 ЦПК України у вказаного представника має бути довіреність від керівника на представництво [PERSON] у суді. Такої довіреності у додатках немає. Тому, невідомо на підставі чого «представник» у особі [PERSON] вимагає сплатити гроші. Також не додано копію документу,на підставі якого «представник» вимагає сплатити судові витрати в сумі 3028,00 грн., та не додано копію договору ,за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості (ЦПК України 163,ч.3,п.3). Ст. 32 Конституції України: не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно зі ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно з Державного реєстру речових прав від 29.02.2024 не має ніякої інформації щодо будь-яких відносин між відповідачем та приватною особою АТ «Криворіжгаз»,або її представником [PERSON] . Зважаючи на вищевикладене просить відмовити позивачу Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» у позовних вимогах про стягнення з [PERSON] «заборгованість за послуги розподілу природного газу» в повному обсязі,відмовити позивачу Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» у позовних вимогах про стягнення з [PERSON] судових витрат в сумі 3028,00 грн. 19.08.2024\~року від\~представника АТ\~Криворіжгазу А.\~Нестерук надійшла\~відповідь на\~відзив,\~згідно якого\~відзиву на позовну заяву долучено копію запиту про надання публічної інформації Відповідача адресованої Позивачу. Відповідач у відзиві зазначає, що неодноразово зверталась до АТ «Криворіжгаз» з вимогою надіслати копію договору/копію заяви-приєднання/копію чека перше сплати за послугу постачання газу, надати копію документів, які підтверджують правовий режим власності на об`єкти газової інфраструктури, газопроводи, газові мережі, розподільні пункти та пристрої. Проте, відповідь на такі запити відсутня, про що свідчить долучена до відзиву копія вказаного вище запиту. Таке твердження Відповідача спростовується долученою до відповіді на відзив копією листа AT «Криворіжгаз» від 21.12.2022 за вих. №50103.1.1-Лв-13597-1222. Щодо неможливості\~споживача бути\~відповідачем по\~справі про\~стягнення заборгованості\~запослугу розподілу природного газу. Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок Природного газу» споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Законом України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Стаття 41 Закону встановлює, що регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу. Оператор газорозподільної системи розміщує кодекс газорозподільних систем на своєму веб-сайті. Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494. Пунктом 4 гл. 1 р. 1 Кодексу ГРМ встановлено, що споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до гл. З р. 6 Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ: та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законом порядку підключений їх об`єкт. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, пунктом 6.6. якого передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. \~ \~ \~ \~j Таким чином, споживач може бути відповідачем по справі про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу. Щодо не набрання чинності постановами НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу зазначає наступне. Відповідно до ст. 117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - ЗУ №1540-УІІі)визначає правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення. Стаття 14 Закону регулює порядок організації роботи Регулятора та прийняття рішень. Частина 5 Статті, зокрема, встановлює, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЗУ №1540-УІП рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Регулятор веде реєстр всіх прийнятих рішень та забезпечує вільний доступ до них на своєму офіційному веб-сайті у затвердженому ним порядку. Тобто, законодавцем прямо передбачено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП. що повністю нівелює посилання відповідача на Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади. \~ \~ \~ \~ Щодо діяльності АТ«Криворіжгаз» зазначає, що відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфера енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензі на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ АТ «Криворіжгаз» Позивачу було видано ліцензію на право\~провадження господарської\~діяльності з\~розподілення природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького район) Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають ) власності та користуванні АТ «Криворіжгаз». Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Відповідно до абзацу 1 ч. 6 Розділу VII Закону України «Про ринок природного газу» введеного в дію з 01.10.2015 року, провадження діяльності з постачання та розподілу природного газ) здійснюється на підставі чинних ліцензій, що були видані до дня введення в дію цього Закону протягом трьох місяців після затвердження ліцензійних умов на провадження відповідного вид) господарської діяльності згідно з положеннями цього Закону. Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджені постановою НКРЕКП вц 16.02.2017 № 201, які набрали чинності з 26.03.2017 року. На підставі постанови НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного ПАТ «Криворіжгаз», позивачу було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Криворіжгаз». 04.06.2019 року НКРЕКП винесено постанову № 943 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року № 845». Відповідно до вказаної постанови внесено зміни в повне та скорочене найменування ліцензіата. Так новими найменуваннями є: -повне найменування: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»; -скорочене найменування: АТ «Криворіжгаз». Таким чином, АТ «Криворіжгаз» був Оператором ГРМ, який на момент виникнення спірних правовідносин здійснював розподіл природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області. Крім того, зазначають, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних Окремі питання, пов`язані з обробкою персональних даних, розглянуті у листі Державної служби України з питань захисту персональних даних від 27.02.2012 року №10/594-12. Зі змісту якого, випливає, що отримання від суб`єктів персональних даних письмової згоди на обробку їх персональних даних в процесі споживання такими суб`єктами житлово-комунальних послуг не є обов`язковим, оскільки дозвіл на обробку їх персональних даних виконавцем або виробником відповідних послуг, наданий законом виключно для здійснення його повноважень. Щодо повноважень представника АТ «Криворіжгаз», то останні підтверджуються копією довіреності долученою до матеріалів справи. Також, згідно з положеннями ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 2 ст. 78 ЦПК України встановлює, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Всупереч наведеному вище Відповідачем не доведені обставини зазначені нею у відзиві на позовну заяву допустимими доказами. На підставі вищевикладеного просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Криворіжгаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу, що утворилась станом на 01.08.2023 в сумі 1151,79 грн., інфляційні втрати в розмірі 8,08 грн. та витрати по справі в сумі 3028,00 грн. з подальшим перераховуванням на рахунок № [NUMBER] в ТВБВ №10003/0547 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482; Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] належить на праві власності домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Установлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. У свою чергу, [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , якому відкрито особовий рахунок споживача послуг з розподілу природного газу № 0330282380, і користувалась послугами розподілу газу, що довідкою розрахунком (а.с. 8). З довідки розрахунку вбачається, що відповідачу було щомісячно відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем та Договору нараховувалися кошти за послуги з розподілу природного газу, які споживач повинен сплачувати відповідно до Договору. Фактом приєднання побутового споживача [PERSON] до умов даного договору є щомісячне споживання певних об`ємів природного газу та зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку [NUMBER] , що вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Суд зазначає, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затверджених\~постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015\~(далі\~Кодекс) передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі\~ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п. 1 глави 6 Розділу 6 Кодексу ГРС, рахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживання та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Для встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього\~Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Пунктом 7 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС передбачено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунку Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Відповідно до п. 6.6 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунку Оператора ГРМ. Річна замовлена потужність по об`єкту відповідача, на 2022 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.01.2020 по 01.10.2021 та складає 10315,68 м3. Замовлена потужність по об`єкту відповідача на 2023 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2021 по 01.10.2022 та складає 7184,91 м.куб. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2022 визначається 10315,68 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2022 (затверджений постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2756), та складає 546,73 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2023 визначається 7184,91 м3 розділено на 12 місяці, помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2022 затверджений постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2756), та складає 380,80 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Відповідачем вчасно не вносилась оплата за послугу розподілу природного газу, та станом на 31.07.2023 заборгованість за період з 01.02.2022 по 31.07.2023 становить 5939,44 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.11). Відповідно до ст.526, п. 4 ч. 1 ст.\~611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема\~відшкодування збитків. За змістом пункту 5 частини 2статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідачем були порушені вимоги Кодексу, які виявилися у несвоєчасній сплаті заборгованості за розподіл природного газу, тому проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства в сукупності із матеріалами справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved