Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

11 травня 2022 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. В обґрунтування позову з урахуванням уточнених вимог [PERSON] посилається на те, що 03 травня 2021 року близько 22 год. 08 хв. в Луганській області, м. Сєвєродонецьк відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, р.н.з. [NUMBER] здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП [PERSON] , [INFO] від отриманих травм помер [INFO] . За фактом дорожньо-транспортної пригоди 03 травня 2021 року внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до ЄРДР за № 12021131370000350. Кримінальне провадження передано до Сєвєродонецького міського суду Донецької області. Зазначені вище обставини підтверджуються Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 травня 2021 року, висновком експерта № 260 від 15 червня 2021 року, свідоцтвом про смерть потерпілого [PERSON] серії [NUMBER] від 07 травня 2021 року та обвинувальним актом відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України. В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, батьки потерпілого [PERSON] - позивач [PERSON] та [PERSON] зазнали шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок страховика. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки ВАЗ 21011, р.н.з. [NUMBER] була застрахована у відповідача ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай.», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР606768, що підтверджується Витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Ліміт відповідальності страховика за даним полісом становить 260 000,00 грн. Позивач [PERSON] є матір`ю потерпілого [PERSON] , [INFO] та є особою, яка згідно з п. 27.3 ст. 27 ЗУ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із загибеллю сина. Крім неї право на відшкодування моральної шкоди є батько потерпілого [PERSON] . Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 2021 рік було встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 6 000,00 грн. Отже, розмір страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачу та батьку потерпілого становить по 36 000,00 грн. на кожного. Крім того, позивач зазначає, що витрати на лікування її сина [PERSON] під час перебування його у реанімаційному відділенні Сєвєродонецької міської багатопрофільної лікарні склали 24 210,27 грн., а тому підлягають відшкодуванню страховиком винної особи. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на її користь страхове відшкодування в розмірі 96 210,27 грн. з яких: - 36 000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого; - 24 210,27 грн. страхового відшкодування, пов`язаного з лікуванням потерпілого. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2023 року зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» СМР надати на адресу суду виписку з медичної карти, листки лікарських призначень та епікриз з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем пацієнту [PERSON] за період перебування на лікуванні у медичному закладі з 03.05.2021 року по 06.05.2021 року: довідку Ф-094-1/0 про термін перебування на лікуванні [PERSON] з 03.05.2021 року по 06.05.2021 року. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2024 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, згідно заяви представника останній просив слухати справу без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи та відзиву з приводу заперечень позовних вимог суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані стороною позивача докази, приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 03 травня 2021 року близько 22 год. 08 хв. в Луганській області, м. Сєвєродонецьк відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, р.н.з. [NUMBER] здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП [PERSON] , [INFO] від отриманих травм помер [INFO] . За фактом дорожньо-транспортної пригоди 03 травня 2021 року внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до ЄРДР за № 12021131370000350. Кримінальне провадження передано до Сєвєродонецького міського суду Донецької області. Зазначені вище обставини підтверджуються Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 травня 2021 року, висновком експерта № 260 від 15 червня 2021 року, свідоцтвом про смерть потерпілого [PERSON] серії [NUMBER] від 07 травня 2021 року та обвинувальним актом відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України. Судом встановлено, що померлий [PERSON] , [INFO] є сином позивача [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 1989 року, свідоцтвом про зміну імені потерпілого серії [NUMBER] від 20 серпня 2013 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача № 00034734064 від 25 січня 2022 року. Таким чином, в результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, батьки потерпілого [PERSON] - позивач [PERSON] та [PERSON] зазнали шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок страховика. Судом встановлено, що станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки ВАЗ 21011, р.н.з. [NUMBER] була застрахована у відповідача ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай.», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР606768, що підтверджується Витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Ліміт відповідальності страховика за даним полісом становить 260 000,00 грн. В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. В той же час, суд враховує правову позицію, викладену у постанові у постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15, в якій Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону N 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Сторона позивача вважає, що відповідач повинен їй виплати страхове відшкодування моральної шкоди відповідно до приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно пункту 21.1. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Як вже встановлено, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки ВАЗ 21011, р.н.з. [NUMBER] була застрахована у відповідача ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай.», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР606768, що підтверджується Витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Ліміт відповідальності страховика за даним полісом становить 260 000,00 грн. Пунктом 1.3. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved