Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Представник позивача адвокат Савчук О.В. звернувся до суду з позовом та прохав суд визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) в порядку спадкування після [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га, кадастровий номер 5324083903:03:001:0115. Посилався на те, що в позасудовому порядку вирішити даний спір не можливо оскільки відсутні правовстановлюючі документи, в зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. У судове засідання\~\~представник позивача адвокат Савчук О.В. не з`явився, попередньо надавши заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи до суду не з`явився, надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, при розгляді справи по суті покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] про що виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 56 від 27.04.1995 р. було передано [PERSON] у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га. [INFO] померла [PERSON] , яка була дружиною [PERSON] та проживала разом з ним до його смерті. Доказом шлюбних відносин між ними є копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане 17.08.1951 р. та довідка Терешківської сільської ради від 05.06.2024 р., яка підтверджує факт спільного проживання за однією адресою. За свого життя [PERSON] не оформив державного акту на передані йому на підставі рішення № 56 від 27.04.1995 р. земельні ділянки. Після його смерті, його дружина, [PERSON] , 09.04.2011 р. оформила свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями (додаток до позову №6), але за оформленням земельної ділянки до нотаріуса не зверталася. Позивачка після смерті [PERSON] прийняла у спадщину та оформила свідоцтво про право на спадщину за заповітом земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3569 га. [PERSON] звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,60 га, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2024 р. Підставою для такого рішення нотаріуса стало відсутність зареєстрованого на спадкодавця правоустановчого документу на земельну ділянку. Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 5324083903:03:001:0115, але право власності на неї не зареєстроване в реєстрі речових прав та відсутній державний акт на дану земельну ділянку. Згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після встановлення кола спадкоємців, подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та наданих документів вимогам чинного законодавства. Родинні зв`язки позивачки із спадкодавцем встановлені нотаріусом. Померлі [PERSON] та [PERSON] є дідом і бабою відповідачки. На час оформлення позивачкою свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] її дошлюбне прізвище було [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено на [PERSON] . Про належність спадкового майна спадкодавцю свідчить, зокрема, архівний витяг з протоколу засідання виконкому Микільської сільської ради Полтавського району, рішення № 56 від 27.04.1995 р. За змістом ст.\~1296\~Цивільного кодексу\~України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Доказом того, що позивачка є спадкоємцем після [PERSON] є інформація із спадкової справи, зазначена у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2024 р., а саме те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після [PERSON] , яка, у свою чергу, фактично вступила у спадщину після [PERSON] . Отже, в даному випадку має місце спадкова трансмісія. За статтею\~1276\~Цивільного кодексу\~України,\~якщо спадкоємець\~за заповітом\~або за\~законом помер\~після відкриття\~спадщини і\~не встиг\~її прийняти,\~право на\~прийняття належної\~йому частки\~спадщини,\~крім права\~на прийняття\~обов`язкової частки\~у спадщині,\~переходить до\~його спадкоємців\~(спадкова\~трансмісія). Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Неможливість оформлення свідоцтва про право на спадщину позбавляє спадкоємця за законом можливості вільно розпоряджатися майном. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є не порушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як свідчить п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 8 відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За умови відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачка єдина подала заяву про прийняття спадщини. Крім неї інших спадкоємців, що претендують на спадщину, а також таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Така інформація визначена нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved