Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 08.08.2024 надійшла позовна заява від МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування поданого позову МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» зазначило про те, що надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії в приміщенні, площею 80,90 кв.м., за адресою [ADDRESS] , абонентський номер споживача - 15233. Разом з тим, відповідач не оплачує спожиті послуги своєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.07.2022 по 30.06.2024 за вказані послуги у сумі 22 166,93 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку відповідно до ст. 67, 162 ЖК УРСР, ст.530 ЦК України, постанови КМ України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». У зв`язку із зазначеним, позивач звертається до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] на його користь утвореної заборгованості за період з 01.07.2022 по 30.06.2024 за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 22 166,93 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 30.09.2024 подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, своїм правом на надання відзиву на позовну заяву у встановлені законом строки не скористався. Про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Представник позивача 30.09.2024 подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання представник позивача до суду не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Із врахуванням\~позиції представника\~позивача,\~який не\~заперечує щодо\~заочного розгляду\~справи,\~суд вважає\~за можливе\~справу розглядати\~по суті\~за відсутності\~відповідача,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~з ухваленням\~заочного рішення. Згідно положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 30.09.2024 постановлено провести заочний розгляд справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, із посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає послуги з централізованого опалення та з постачання гарячої води в квартирі, площею 80,90 кв.м., за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є одноосібним власником зазначеної квартири, що підтверджується Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.07.2024, а відтак споживачем наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії. Разом з тим, із довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» № 483 від 25.07.2024 по особовому рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , встановлено, що відповідач не в повній мірі оплачує спожиті комунальні послуги, що надаються за зазначеною вище адресою, внаслідок чого у останнього перед МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 22 166,93 грн, що нарахована за період з 01.07.2022 по 30.06.2024. Вказана сума заборгованості нарахована за надані позивачем житлово-комунальні послуги у встановленому законодавством порядку, однак усупереч вимогам законодавства залишається несплаченою відповідачем. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем МКП «Хмельницьктеплокомуненерго»» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із наданням та отриманням послуг із постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, а також здійснення розрахунків за них (правовідносини з надання послуг). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Згідно з п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. В силу ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.п.35-37Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У випадку, що розглядається суд звертає увагу на постанову, винесену Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23, у якій Верховний Суд сформулював правову позицію згідно якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути правовою підставою для звільнення споживача від оплати за спожиті послуги. Водночас, як зазначено Верховним Судом у постанові від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19, позивачем повинно бути доведено за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів факт надання послуг, їх обсяг, вартість, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати таких послуг. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Зважаючи на наведені вище норми законодавства та релевантну судову практику, судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що ним надавалися послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою [ADDRESS] у період з 01.07.2022 по 30.06.2024. Також доведено, що у період з 01.07.2022 по 30.06.2024 послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) надавались [PERSON] , як власнику вищезазначеної квартири, але у зв`язку із несплатою останнім наданих послуг у вказаний період утворилась заборгованість у розмірі 22166,93 грн. Нарахування за спожиті послуги здійснювались позивачем щомісячними рахунками на підставі показників лічильника споживання теплової енергії. Отже, МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» у визначеному договором порядку виконало свої зобов`язання перед відповідачем щодо постачання теплової енергії, однак відповідач свої обов`язки щодо оплати спожитих послуг - не виконав. Відтак, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах, а тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» до [PERSON] задоволено повністю, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved