Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , треті особи Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ФГ «Мішин і Мішин», у якому просила суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] на: - 1/2 частку житлового будинку А, загальною площею 81,0 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з будівлями та спорудами: сарай Б, літній душ В, сарай Г, літня кухня-сарай Д, погріб Є, вбиральня Ж, навіс З, сарай Л, сарай М, колодязь К, замощення І, огорожа № 2-б; - 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0137, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0526 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0138, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - 1/2 частку земельної ділянки, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області; Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності, в цілому на: - житловий будинок А, загальною площею 81,0 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з будівлями та спорудами: сарай Б, літній душ В, сарай Г, літня кухня-сарай Д, погріб Є, вбиральня Ж, навіс З, сарай Л, сарай М, колодязь К, замощення І, огорожа № 2-6. - земельну ділянку, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0137, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,0526 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0138, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області; Свій позов позивач обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , рідною донькою [PERSON] , померлого [INFO] та рідною онукою [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: - житловий будинок А, загальною площею 81,0 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . - земельну ділянку, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0137, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,0526 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0138, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 134936, виданого 27.12.2001 року Піщанською сільською радою. Вищезазначене нерухоме майно, після смерті [PERSON] , на підставі складеного ним заповіту, було розподілено в рівних частках між дітьми спадкодавцями, а саме батьком позивача [PERSON] та тіткою [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] , його спадщину у вигляді частки переліченого вище нерухомого майна, в рівних частках, отримали його діти, тобто позивач [PERSON] та її брат [PERSON] , оскільки мати [PERSON] померла [INFO] . А також після смерті брата [PERSON] , його спадщину у вигляді 1/4 частки переліченого вище нерухомого майна, отримала позивач, оскільки брат був не одружений і власних дітей не мав. Таким чином, на сьогоднішній день, позивач є власником 1/2 частки: 1) житлового будинку загальною площею 81,0 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 2) земельної ділянки, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0137, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 3) земельну ділянку, площею 0,0526 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0138, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 4) земельну ділянку, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області. Співвласником іншої 1/2 частини вище переліченого нерухомого майна є [PERSON] , громадянка РФ, що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що земельна ділянка, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, після смерті [PERSON] , отримавши кожен своє свідоцтво про право на спадщину за заповітом 10.06.2008 на 1/2 частку вказаної земельної ділянки, в жовтні 2008 року [PERSON] та [PERSON] розділили вказану земельну ділянку в натурі на пай № [NUMBER] та № 651-а розміром по 1,9850 га кожний. [PERSON] 03.04.2009 року отримала державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 799849 на земельну ділянку площею 1,985 га, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 01-09-126-00808. Батько позивачки [PERSON] 03.04.2009 року отримав державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 799851 на земельну ділянку площею 1,985 га, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 01-09-126-00807. Земельна ділянка, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на яку в подальшому було видано два окремих державних акта на землю площею 1,9850 га, про що зазначалось вище вказана земельна ділянка була отримана дідом позивача [PERSON] , на підставі рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 20 сесії ХХІІІ скликання від 12.10.2001 року № 28 «Про видачу державних актів на право приватної власності на земельну частку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва» відповідно до наданого сертифіката колишній пайщиків КАТП «Присамар`я». Позивач з урахуванням уточнень позовних вимог наполягала на припиненні права власності відповідача на частку житлового будинку житлового будинку А, загальною площею 81,0 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з будівлями та спорудами: сарай Б, літній душ В, сарай Г, літня кухня-сарай Д, погріб Є, вбиральня Ж, навіс З, сарай Л, сарай М, колодязь К, замощення І, огорожа № 2-б, з підстав, визначених ст.. 365 ЦК України, попередньо внісши на депозитний рахунок суду 156000 грн. Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 64). Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року зобов`язано Другу Новомосковську державну нотаріальну контору, надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 70). Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року залучено в якості третьої особи ФГ «Мішин і Мішин» в особі директора [PERSON] (а.с. 90). Ухвалою суду від 31 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 99). Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 103). Ухвалою суду від 05 березня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 113). Ухвалою суду від 02 травня 2024 року закінчено підготовче провадження по справі, призначено до розгляду по суті (а.с. 125). Ухвалою суду від 01 серпня 2024 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог про припинення права спільної часткової власності [PERSON] на: - 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0137, розташованої за адресою: [ADDRESS] , визнання права власності на вказане нерухоме майно за позивачем [PERSON] , - 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0526 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0138, розташованої за адресою: [ADDRESS] , визнання права власності на вказане нерухоме майно за позивачем [PERSON] , - 1/2 частку земельної ділянки, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, визнання права власності на вказане нерухоме майно за позивачем [PERSON] (а.с. 132). В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, наполягали на їх повному задоволенні. Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилась. Відповідно до даних отриманих судом від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідачка є громадянкою російської федерації, країни агресора, зареєстрована та постійно проживає та здійснює свою діяльність на території російської федерації. Відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином російської федерації, [PERSON] , в період з 08.11.2017 рік по 15.03.2024 рік в базі даних не виявлено. Представник третьої особи Піщанська селищна рада, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його часті. Представник третьої особи ФГ «Мішин і Мішин», в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом було встановлено, що [PERSON] , померлому [INFO] , на праві приватної власності належали: - житловий будинок А, загальною площею 81,0 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з будівлями та спорудами: сарай Б, літній душ В, сарай Г, літня кухня-сарай Д, погріб Є, вбиральня Ж, навіс З, сарай Л, сарай М, колодязь К, замощення І, огорожа № 2-6. - земельна ділянка, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0137, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка, площею 0,0526 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0138, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області; Земельну ділянку, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, на яку в подальшому було видано два окремих державних акта на землю площею 1,9850 га,була отримана [PERSON] , на підставі рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 20 сесії ХХІІІ скликання від 12.10.2001 року № 28 «Про видачу державних актів на право приватної власності на земельну частку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва» відповідно до наданого сертифіката колишній пайщиків КАТП «Присамар`я». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 36). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкралась спадщина на вищевказане майно. На підставі складеного [PERSON] заповіту, було розподілено в рівних частках між дітьми спадкодавця, а саме між [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 42, 43, 84-87). В жовтні 2008 року [PERSON] та [PERSON] , після смерті [PERSON] , отримавши кожен своє свідоцтво про право на спадщину за заповітом 10.06.2008 року на 1/2 частку, розділили земельна ділянка, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в натурі на пай № [NUMBER] та № 651-а розміром по 1,9850 га кожний (а.с. 40-41). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] , його спадщина у вигляді 1/2 частки переліченого вище нерухомого майна, в рівних частках, отримали його діти, позивач [PERSON] та її брат [PERSON] , що знаходить своє підтвердження в свідоцтвах про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 11) та свідоцтвах про право на спадщину за заповітом (а.с. 14,16,18). Дружина [PERSON] , [PERSON] , померла [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частки: 1) житлового будинку загальною площею 81,0 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2010 року за реєстровим № 1-1889 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.05.2023 року за реєстровим № 324. 2) земельної ділянки, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0137, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2018 року за реєстровим № 1333 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.05.2023 року за реєстровим № 235. 3) земельну ділянку, площею 0,0526 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:03:008:0138, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2018 року за реєстровим № 1334 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.05.2023 року за реєстровим № 326. 4) земельну ділянку, площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 1223285500:01:032:0651, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2018 оку за реєстровим № 1335 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.05.2023 року за реєстровим № 327. Так, судом також встановлено, що співвласником іншої 1/2 частини вище переліченого нерухомого майна є [PERSON] , громадянка РФ, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , відповідно і на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2008 року за реєстровим № 2-2519, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2008 року за реєстровим № 2-2524, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2008 року за реєстровим № 2-2528. Правовідносини, що регулюють припинення права на частку у спільному майні, визначені наступними нормами закону. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358\~Цивільного кодексу\~України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 321 ЦК України). Згідно статті 358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити дотримання їх точності. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. За змістом статті 365\~ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, сформульованої у постанові від 02 липня 2014 року в справі №6-68цс14 визначальною обставиною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників є те, чи буде істотною шкода завдана внаслідок такого припинення. Згідно частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суди повинні враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження №12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365\~ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) вказано, що: «висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном». Перелічені вище докази беззаперечно доводять наявність всіх обставин для припинення права на 2/17 частки нежитлового приміщення, визначені ст. 365 ЦК України, а саме частка є незначною і не може бути виділена в натурі, саме нежитлове приміщення є неподільним. Припинення права на частку не завдасть жодної шкоди інтересам територіальної громади, яка, в даному випадку, отримає грошову компенсацію за частку нерухомого майна. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. Суду надано достатньо доказів про те, що частка відповідача у спірному нерухомому майні не може бути виділена в натурі, спільне використання житлового будинку з громадянкою рф, тобто країни агресора, є неможливим, внесена позивачем грошова компенсація на частку вартості спільного нерухомого майна не завдасть істотної шкоди відповідачеві. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved