Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість 52876,21 грн, з яких: за договором позики №78355539 в розмірі 30325,81 грн, з яких: 9000 грн - основна сума боргу, 21325,81 - проценти; за кредитним договором №6740729 в розмірі 22550,4 грн, з яких: 8700 грн - основна сума боргу, 13850,4 - проценти. В обґрунтування позову посилалось на те, що 07.06.2023р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 78355539. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30325.81 грн, з яких: 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21325.81 грн - сума заборгованості за відсотками. 07.06.2023р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6740729. 13.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №13022024, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 13.02.2024 до договору факторингу №13022024 від 13.02.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22550,4 грн, з яких: 8700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13850,4 грн. - сума заборгованості за відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явився та звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно доч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом установлено, що на підтвердження укладення договору позики між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] позивачем надана копія договору позики №78355539 від 07.06.2023р., згідно з яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики 9000 грн, строк позики 14 днів, процентна ставка 2,5%. Таким чином, перерахування суми позики на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними. Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за договором позики в сумі 9000 грн на банківський рахунок відповідача. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі. На підтвердження факту передачі права вимоги до [PERSON] позивачем надано витяг з реєстру боржників №12 до договору факторингу №14/06/21. Водночас наданий позивачем документ «Розрахунок заборгованості за кредитним договором №78355539 від 07.06.2023р. за період з 22.11.2023р. по 30.04.2024», підписаний представником ТОВ «ЄАПБ», містить тільки загальні суми заборгованості за основним боргом і відсотками, про стягнення яких заявлено в позові, починаючи з 22.11.2023р.. тобто з дня переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги за договором позики, а не станом на останній день дії договору. Разом із тим, строк дії договору позики 14 днів (п.2.2 договору), тобто з 07.06.2023р. до 21.06.2023р. Проте позивачем не надано розрахунку заборгованості станом на останній день дії договору (21.06.2023р.), який містить деталізацію здійснених нарахувань та сплати позичальником тіла кредиту й відсотків, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість сум заборгованості, заявлених у позові. Крім того, доказом заборгованості відповідача може бути розрахунок, складений належним чином і підписаний виключно первинним кредитором відповідача, оскільки саме йому належать права щодо нарахування заборгованості за договором. Тому наданий позивачем документ не є власне розрахунком та не є належним доказом заборгованості за договором позики в розумінні статті 77 ЦПК України. Також судом установлено, що на підтвердження укладення кредитного договору між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] позивачем надана копія договору про надання споживчого кредиту №6740729 від 07.06.2023р., згідно з яким товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 8700 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Згідно з п.2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів споживача для надання кредиту за цим договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора. Згідно з п.2.2 Договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 07.06.2023 року або 08.06.2023 року. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступний календарний день, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.4 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу споживача. Таким чином суд дійшов висновку, що перерахування суми кредиту на банківський рахунок споживача є істотною умовою договору, а отже, і обов`язковою умовою для виникнення обов`язку повернути зазначені кошти та сплатити проценти за користування ними. Натомість судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування коштів за кредитним договором у сумі 8700 грн на банківський рахунок відповідача. 13.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №13022024, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі. На підтвердження факту передачі права вимоги до [PERSON] позивачем надано витяг з реєстру боржників від 13.02.2024 до договору факторингу №13022024. Водночас наданий позивачем документ «Розрахунок заборгованості за кредитним договором №6740729 від 07.06.2023р. за період з 13.02.2024р. по 30.04.2024», підписаний представником ТОВ «ЄАПБ», містить тільки загальні суми заборгованості за основним боргом і відсотками, про стягнення яких заявлено в позові, починаючи з 13.02.2024р. тобто з дня переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги за кредитним договором. Проте позивачем не надано розрахунку заборгованості станом на 13.02.2024р., який містить деталізацію здійснених кредитором нарахувань та сплати позичальником тіла кредиту й відсотків, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість сум заборгованості, заявлених у позові. Крім того, доказом заборгованості відповідача може бути розрахунок, складений належним чином і підписаний виключно первинним кредитором відповідача, оскільки саме йому належать права щодо нарахування заборгованості за договором. Тому наданий позивачем документ не є власне розрахунком та не є належним доказом заборгованості за кредитним договором в розумінні статті 77 ЦПК України. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ст.83 ЦПК України), а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Разом із цим судом установлено, що позивачем не надано доказів перерахування відповідачу коштів за договорами позики в сумі 9000 грн і кредиту в сумі 8700 грн на банківський рахунок відповідача, що є обов`язковою умовою для виникнення обов`язку відповідача повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними. Також судом установлено, що позивачем не надано доказів заборгованості позивача за договорами позики і кредиту. Оскільки докази надання відповідачу та отримання ним коштів за договорами позики і кредиту відсутні, і позивачем розрахунок заборгованості за цими договорами не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості кредиту та відсотків є необґрунтованими. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача за договорами позики та кредиту, а тому в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed