Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 252/980/021530679/17 від 25.09.2017 року у розмірі 61\~913,69 грн., з яких: 40 119,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21\~793,70 грн. заборгованість за відсотками, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.2017 року між [PERSON] (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП БАНК» було укладено Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 252/980/021530679/17. Відповідно до Заяви-Анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-Анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 36% річних. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Таким чином, 25.09.2017 року Відповідач звернувся до Банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши Заяву-анкету про надання банківських послуг та прийняв пропозицію Банку та погодився із тим, що договір разом із правилами, тарифами, публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. 24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передало, а ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» прийняло право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників договору відступлення прав вимоги № 24/03/23 від 24.03.2023 року, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 61\~913,69 грн., з яких: 40 119,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21\~793,70 грн. заборгованість за відсотками. АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 252/980/021530679/17 від 25.09.2017 року виконав в повному обсязі, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунками заборгованості. Відповідач кредитні кошти отримав та деякий час здійснювалося погашення кредитної заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги ( у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 252/980/021530679/17 від 25.09.2017 року становить - 61\~913,69 грн., з яких: 40 119,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21\~793,70 грн. заборгованість за відсотками. 01.05.2024 року Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором. Дана вимога не була отримана Відповідачем, а була повернута за закінченням терміну зберігання. У порушення умов договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 252/980/021530679/17 від 25.09.2017 року в сумі 61\~913,69 грн., з яких: 40 119,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21\~793,70 грн. заборгованість за відсотками. З урахуванням наведеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 24 червня 2024 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24 вересня 2024 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином (оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме), в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11\~ст. 128 ЦПК України. Не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, 25.09.2017 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 252/980/021530679/17, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (далі - Договір) та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Банку/тарифоного пакету приватного банкіського обслуговування, розміщених на офіційному сайті Банку. На підставі Заяви-анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. Відповідно до Заяви-анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5 % вмісяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. (а. с. 12). Шляхом підписання Заяви-анкети клієнт підтвердив, що: 1) Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) перед укладанням Договору клієнта ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; 3) з Договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку/ Тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-анкети, Інформаційний листок (у разі оформлення Кредиту та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна для користування банківськими послугами (а. с. 12). Згідно з розрахунком заборгованості (банківська виписка по рахунку), наданим первісним кредитором\~АТ "ОТП Банк", станом на 24 березня 2023 року заборгованість за договором №252/980/021530679/17 від 25.09.2017 року склала 61\~913 грн. (шістдесят одна тисяча дев`ятсот тринадцять гривень) 69 копійок, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 40 119,99 грн. заборгованості за відсотками - 21\~793,70 грн. (а. с. 14-53). Отже з даного розрахунку вбачається, що відповідач у період з 23.10.2017 року по 14.03.2023 року дуже активно користувалась карткою, здійснюючі різні операції. 24 березня 2023 року між AT "ОТП Банк" та\~ТОВ "Брайт Інвестмент"\~укладено договір факторингу №24/03/23, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265 (а. с. 5-9). ТОВ "Брайт Інвестмент"\~набув право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між AT "ОТП Банк" та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема і за Заявою-анкетою про надання банківських послуг AT "ОТП Банк" №252/980/021530679/17 від 25.09.2017 року, укладеним між AT "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] , сума заборгованості 61\~913 грн. (шістдесят одна тисяча дев`ятсот тринадцять гривень) 69 копійок, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 40 119,99 грн. заборгованості за відсотками - 21\~793,70 грн. (а. с. 10). Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Брайт Інвестмент" направило [PERSON] вимогу №0501/3 від 01 травня 2024 р. про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту (а. с. 81). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість. При цьому суд враховує, що позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, однак вимога відповідачем не виконана. Станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів сплати ним зазначеної суми заборгованості за кредитом, не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не надав контррозрахунку заборгованості, не навів жодних вагомих доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин. Враховуючи наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на досліджені наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 7000 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року укладений між Адвокатським Бюро «Юлії Чміль» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»; акт про надання правової допомоги №158 до договору про надання правничої допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року; Додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року, в якому розписана вартість послуг за вказаним договором (а.с. 104-108). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved