Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

10.01.2024 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 22.01.2024, мотивуючи тим, що з 08 серпня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від спільного проживання вони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 січня 2021 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, а шлюбні відносини вони припинили ще у серпні 2020 року. Відповідач залишився проживати в м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, а вона із дочкою в перших числах вересня 2020 року були вимушені покинути місце постійного проживання в м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, по причині того, що відповідач виявив бажання створити нову сім`ю і попросив її із дочкою покинути місце проживання. З вересня 2020 року по листопад 2020 року відповідач не виявляв бажання повернути сім`ю, жодного разу не цікавився їх долею та життям дитини, яка на той час пішла до першого класу, та не врахував той факт, що дитина, у вз`язку зі зміною місця проживання, отримує психологічний стрес. Після переїзду до м. Вознесенськ Миколаївської області вона знайшла житло і дочка почала відвідувати школу. З жовтня 2020 року і дотеперішній час дочка навчається у Вознесенському ліцеї № 10. Вона, [PERSON] , наразі перебуває у шлюбі з [PERSON] , який ставиться до її дочки як до рідної дитини, він допомагає фінансово утримувати дочку, цікавиться її життям, навчанням, проводить з дитиною багато вільного часу. Дитина вважає її теперішнього чоловіка своїм батьком, а чоловік вважає її рідною дочкою. Відповідач останній раз бачив свою дочку [PERSON] у вересня 2020 року, він абсолютно не цікавиться життям дитини, не вітає її з днем народження, не телефонує, щоб довідатися про її справи, добровільно жодного разу він не передав матеріальної допомоги на дитину, тому вона звернулася до суду із заявою про стягнення з нього аліментів. З вересня 2020 року по липень 2023 року відповідач відмовляв їй надавати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини, посилаючись на брак часу та коштів, а також пояснював, що проблеми із дитиною це її проблеми. Дочка з липня 2023 року не мала реєстрації місця проживання, що відповідача не турбувало. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не спілкується із дочкою, не підтримує з нею жодного зв`язку, не приймає участі у її вихованні, навчанні та не надає жодної матеріальної допомоги. Тому, просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . 23.01.2024 судом отримано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 25.01.2024 судом постановлено ухвалу, якою витребувано у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості відносно відповідача - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] . 25.01.2024 судом направлено запит до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, про надання відомостей чи є відповідач - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] , внутрішньо переміщеною особою та чи має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . 01.02.2024 судом отримано відповідь з правління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, згідно якої відповідач - [PERSON] , [INFO] , з 31.05.2022 по теперішній час перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою: [ADDRESS] судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.03.2024 - 09:30 год. 05.02.2024 та 19.03.2024, на виконання ухвали суду від 25.01.2024, Міністерства соціальної політики України направило відповідь, згідно якої, відповідач - [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , яка є також адресою для листування. 23.02.2024 судом постановлено ухвалу, якою забезпечено участь у розгляді справи представника позивача - адвоката Кудіної Тетяни Михайлівни та позивачки - [PERSON] , шляхом проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області. 05.03.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 03.04.2024 - 11:30 год, згідно п.1 ч.2 ст. 198, п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку із неявкою відповідача щодо якого відсутні відомості пор вручення йому повідомлення про дату, час та місце підготовчого засідання. 03.04.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 30.04.2024 - 14:00 год, за клопотанням відповідача для отримання ним правничої допомоги та для реалізації учасниками права на подання заяв щодо спору. 30.04.2024 судом постановлено ухвали, які занесені до протоколу судового засідання, про залучення у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області та відкладення підготовчого засідання на 27.05.2024 - 09:30 год, згідно п.2 ч.2 ст. 198 ЦПК України. 27.05.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 11.07.2024 - 14:00 год. 11.07.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви у судовому засіданні до 01.08.2024 - 14:00 год, з метою забезпечення явки малолітньої [PERSON] , [INFO] та психолога для заслуховування думки дитини, повторного повідомлення третіх осіб щодо обов`язку подання до суду, відповідно до ст. 19 СК України, висновку щодо спору. 01.08.2024 судом постановлено ухвали, які занесені до протоколу судового засідання: про залучення у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служби у справах дітей та сім`ї Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, з урахуванням зміни місця проживання відповідача, повідомлень третіх осіб: Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, Служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області, для повного і об`єктивного встановлення усіх обставин справи та ухвалення законного рішення у справі; про відкладення судового засідання на 24.09.2024- 14:00 год, у в`язку із залученням вказаної третьої особи та виконання вимог ст. 19 СК України. Позивачка - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилася дочка [PERSON] , вони проживали у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області. У серпні 2020 року вони з відповідачем припинили сімейно - шлюбні відносини і вона із дочкою переїхала до м. Вознесенськ і з того часу з відповідачем вони не бачилися. Дочка з батьком теж не бачиться, не спілкується і не виявляє такого бажання, адже він жодного разу її не відвідував. З відповідача стягнуті аліменти на дочку, однак наявна заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач жодної участі у житті дочки не приймає. Дитина має мету змінити прізвище і по батькові, вона бачить відношення [PERSON] до неї і відповідача, порівнює і робить висновки, а в школі пише своє прізвище « [PERSON] ». Представник позивачки - адвокат Кудіна Тетяна Михайлівна у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та зазначила, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] , він з 2020 року жодного разу не відвідав її, не приїздив та не вітав дитину з днем народження, матеріально не допомагає, байдуже ставиться до своїх обов`язків. Дитина проживає у м. Вознесенськ, де були активні бойові дії, а відповідач навіть не поцікавився про стан дитини. Наразі позивачка перебуває у другому шлюбі, має ще одну дитину, перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею трирічного віку, чоловік позивачки забезпечує їх сім`ю. Відповідач з 08.09.2020 жодного разу не бачився із дочкою, не цікавився її життям, хоча знав про її місце проживання. Мати відповідача спілкується із онукою, приїздить до неї, а рідний батько ні. Батьківські обов`язки відносно [PERSON] виконує [PERSON] , чоловік позивачки. Висновок Фурсівської ССД має рекомендаційний характер і не може братися до уваги, з огляду на те, що складений однобічно і без урахування інтересів дитини. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він не виганяв позивачку із дитиною з будинку у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, вони виїхали по рішенню батьків позивачки. Він спілкувався із дочкою відеозв`язком до кінця 2022 року, а коли перестав перераховувати позивачці на карту кошти, остання обмежила спілкування із дочкою. У грудні 2022 року позивачка надіслала йому повідомлення, щоб він відмовився від дитини для того, щоб дочка взяла прізвище нового чоловіка позивачки, на що він їй відмовив. Після цього, позивачка повідомила, що буде подавати позов про стягнення з нього аліментів та заблокувала його номер телефону. Наразі йому невідомий номер телефону дитини, а адреса проживання дочки йому відома: [ADDRESS] . З моменту отримання даної позовної заяви, він довідався про іншу адресу проживання позивачки із дочкою, але не їздив до дитини, адже знає, що позивачка йому дитину не покаже. Коли його батьки у 2021 році поїхали провідати онуку, то їм показали дитину тільки з рук матері. Він не звертався до служби у справах дітей та до суду із вимогами щодо усунення перешкод у спілкуванні із дитиною. Про те, що з нього рішенням суду стягнуті аліменти на дочку йому відомо, але довідався про це з часом, у зв`язку із зміною місця проживання, тому утворився борг, який він частково сплатив. Він працює, але не офіційно, в центрі зайнятості населення на обліку не перебуває. З дочкою в останнє спілкувався 01.06.2023. Він відправляв дитині посилки (дитяча косметика, цукерки, шпильки у волосся) на новий рік. З вересня 2020 року по липень 2023 року позивачка до нього не зверталася із питанням щодо реєстрації місця проживання дочки. Дитина була зареєстрована у [ADDRESS] , у 2022 році позивачка сказала, що хоче зареєструвати дочку по [ADDRESS] , але не пояснила для чого це необхідно та не повідомила чому дитина тривалий час проживає без реєстрації. У 2020 році дитина просила його прислати їй одяг та іграшки, що він і зробив по мірі можливості. З позовної заяви йому було відомо номер телефону позивачки. Але він не телефонував, адже перед цим вона заблоковувала його номер телефону. У дочки є телефон і він має її номер, але позивачка сказала спілкуватися тільки через неї. Позивачка має вплив на дочку, негативно налаштовує дитину проти нього. Він слідкує за життям дочки у соціальних мережах. Бачить фото та відео, які викладає дитина, та він вітав дочку з її досягненнями у музиці. До Служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області на комісію його не викликали. Третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області представника до суду не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника служби. 22.07.2024 подала письмові пояснення щодо спору, в яких зазначила, що комісія органу опіки та піклування вирішила, що питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , потребує всебічного опрацювання органом опіки та піклування за місцем фактичного проживання відповідача, який проживає по [ADDRESS] , й рекомендувала службі у справах дітей Білоцерківської міської ради про це повідомити суд, крім того, [PERSON] було рекомендовано зареєструватися як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання, що він зобов`язався виконати. Тому, просили залучити до розгляду судового спору Службу у справах дітей та сім`ї Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та при ухваленні рішення у справі взяти до уваги наданий цією службою відповідний висновок органу опіки та піклування. Третя особа - Служба у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області, представника до суду не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, 26.07.2024 направила до суду лист, в якому зазначила, що оскільки служба не має можливості з`ясувати позицію відповідача - [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав у зв`язку з проживанням його на території, що їй не підпорядковується, Служба у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області не має змоги скласти об`єктивний висновок щодо доцільності позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, за довіреністю у справі - [PERSON] , у судовому засіданні подала рішення Виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області за № 1019 від 09.09.2024 та висновок щодо спору, про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , та пояснила, що на комісії ООіП розглядалося дане питання, відповідач був присутній, комісія встановила факт тривалого ухилення відповідача від батьківських обов`язків, але з його слів він хоче подати позов до суду про встановлення графіку побачень із дочкою. Також, відповідач повідомив, що має заборгованість зі сплати аліментів, але сплачує її. Відповідач не надавав документів щодо його доходів, адже має не офіційні заробітки. Відповідач проживає з іншою жінкою і вони виховують спільну дитину. За місцем проживання скарг на відповідача не було, він перебуває у шлюбі, характеризується позитивно, бажає спілкуватися із дочкою від першого шлюбу і не погоджується на позбавлення його батьківських прав. Відповідач сказав, що мати дитини не дає йому з нею бачитися, але нічим ці обставини не підтвердив. Позивачку на комісію не викликали, адже вона проживає в іншому регіоні. Висновок № 1019 від 09.09.2024 має рекомендаційний характер і його можна не брати до уваги. Суд, заслухавши учасників справи, думку малолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що позивачка - [PERSON] , [INFO] , та відповідач - [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2013 року та рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 січня 2021 року, у справі № 473/3937/20, яке набрало законної сили 19.02.2021, шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено матеріалами справи (а.с. 10-11). З матеріалів справи (а.с. 12,15,19,20,21,23,24), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 22 лютого 2022 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим змінила прізвище - « [PERSON] » на « [PERSON] », зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та з 15.12.2023 проживає разом із дочкою - [PERSON] , [INFO] , дочкою - [PERSON] , [INFO] , та чоловіком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; станом на 27.11.2023 не знятої чи непогашеної судимості не має, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалася. Встановлено, що малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та з 15.12.2023 проживає за адресою: [ADDRESS] , з 16.10.2020 по 09.08.2021 навчалася у Вознесенському навчально - виховному комплексі «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад № 3», наразі навчається у Вознесенському ліцеї № 10 в 4-Б класі та у 3 класі Комунального закладу «Дитяча музична школа» на фортепіанному відділенні, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 13,15,16,17,19,23,24). З характеристики учениці 4-Б класу Вознесенського ліцею № 10 (а.с.16), вбачається, що вихованням [PERSON] , [INFO] , займається мати - [PERSON] та вітчим - [PERSON] , які приділяють належну увагу навчанню та вихованню дівчинки, в їх родині панують доброзичливі відносини, [PERSON] з великою повагою відноситься до батьків, протягом минулого та цього навчального років біологічний батько жодного разу не відвідав дитину у закладі. З характеристики учениці 3 класу Комунального закладу «Дитяча музична школа» (а.с.18), вбачається, що до школи або зі школи [PERSON] , [INFO] , ходить у супроводі мами - [PERSON] чи вітчима - [PERSON] , мама регулярно сплачує кошти за навчання дитини. Згідно Акту обстеження умов проживання дітей від 29.12.2023, складеного комісією Служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області (а.с.23), на праві оренди за адресою: [ADDRESS] з 15.12.2023 проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , матір`ю дітей створені всі необхідні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей, у яких є все необхідне відповідно до віку, при спілкуванні з Мирославою вона зазначила, що з батьком [PERSON] не спілкується тривалий час та ніяких зв`язків не підтримує. Згідно Акту обстеження умов проживання дітей від 29.12.2023, складеного комісією Служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області (а.с.24), за адресою: [ADDRESS] мають постійне місце реєстрації та проживання: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у вказаному житловому приміщені триває ремонт, тому вказані особи проживають за адресою: [ADDRESS] . Також, встановлено, що відповідач - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у період з 31.05.2022 по 11.07.2024 був зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа, за адресою: [ADDRESS] , а з 12.07.2024 зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа, та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено матеріалами справи (а.с.35,41,68,69,72,83,192). З матеріалів справи (а.с. 14,26-28, 179), вбачається: 21.09.2023 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено Судовий наказ у справі № 473/2813/23, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дочку - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2023 і до повноліття дитини; 09.10.2023 старшим державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юсуповою Оленою Владиславівною було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо виконання Судового наказу від 21.09.2023 у справі № 473/2813/23; 01.12.2023 старшим державним виконавцем Юсуповою Оленою Владиславівною сформовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП [NUMBER], згідно якого заборгованість становила 13629,51 грн; 24.07.2024 начальником Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції М.Ф. Максименко надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП [NUMBER], згідно якого заборгованість станом на червень 2024 року становить 37379,26 грн. З Акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 05.06.2024 складеного комісією Трушківського старостинського округу № 1 Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с.191), вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] , його дружина - [PERSON] , пасинок - [PERSON] , [INFO] , пасинок [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] ; вказаний будинок належить [PERSON] , складається з трьох кімнат, ванної кімнати, санвузла, в помешканні та на прибудинкові території чисто, санітарно - гігієнічні норми дотримані, матеріально - побутові умови проживання добрі. Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні пояснила, що вона навчається у ЗОШ № 10, перейшла до 5 класу, проживає разом із мамою [PERSON] , татом [PERSON] , сестрою [PERSON]. [PERSON] є її біологічним батьком, якого вона бачила останній раз чотири роки тому і вона з ним не спілкується. У 2023 році вона загубила свій телефон, але в цьому році на день народження дідусь подарував їй телефон, а мама з татом [PERSON] подарували планшет. Їй відомо, що у суді розглядається справа щодо позбавлення біологічного батька батьківських прав відносно неї і вона з цим згодна. [PERSON] для неї чужа людина, соромно носити його прізвище. Вона хоче мати прізвище одне із мамою, [PERSON] та сестрою. [PERSON] її не вітає із днем народження , обіцяв якось приїхати і не приїхав. Дідусь і бабуся, батьки [PERSON] , присилали їй подарунки, а батько ні. Коли їй було 6 років і вона мала іти у перший клас, [PERSON] кричав на маму і тоді вони з мамою переїхали в м. Вознесенськ. Вона називає татом [PERSON] , він її справжній батько. Її сестричці [PERSON] буде 2 роки, вони разом граються. Тато [PERSON] гарно ставиться до неї, допомагає з навчанням, гуляє з нею, дарує подарунки. Вона бажає, щоб [PERSON] позбавили батьківських прав, оскільки він для неї чужа людина. Психолог - [PERSON] , яка являється практикуючим психологом та працює в Комунальній установі «Інклюзивно - ресурсного центру Вознесенської міської ради» (а.с.170-173), у судовому засіданні зазначила, що дитина - [PERSON] , [INFO] , давала пояснення вільно, спокійно висловлювала свою думку, без стороннього тиску. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, що він являється чоловіком позивачки, вони знайомі з осені 2020 року, а 22.02.2022 одружилися. [PERSON] вважає своєю дочкою, у них склалися добрі відносини, він до неї проявляє батьківські почуття, вони часто спілкуються та разом граються, дитина хоче бути по батькові « [PERSON] ». Він відразу налагодив відносини із дитиною з моменту знайомства, вони разом ходили на прогулянки, він купував дитині іграшки. Наразі він є військовослужбовцем ЗСУ, але часто спілкується із дитиною по телефону. Відповідача жодного разу не бачив, дитина повідомляла, що батько до неї не приїздить і не спілкується із нею, а загалом про нього і не згадує. Позивачка ніколи не чинила перешкоди у спілкуванні дитини із батьком. Він казав позивачці, щоб відповідач приїздив до дочки, спілкувався із нею та грався, але відповідач сам не виявляв такого бажання. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, посилки від нього для дитини не приходили. Дитині 01.06.2024 виповнилося 10 років, вона перейшла у 4 клас музичної школи, а у ЗОШ навчається у 5 класі. Витрати на додаткові заняття сплачує він із позивачкою. [PERSON] називає його татом, чекає коли він приїде у відпустку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, що вона являється матір`ю [PERSON] , який перебуває у шлюбі з позивачкою. [PERSON] від першого шлюбу має дочку [PERSON] , якій наразі 10 років. [PERSON] хоче бути офіційно дочкою [PERSON] , він називає її донечкою, а дитина називає його татом. Рідний батько [PERSON] з дитиною не спілкується, а [PERSON] його і не згадує. [PERSON] відноситься до неї як до бабусі. Дитина займається малюванням, грає на піаніно, добре навчається. Відповідач донці не допомагає. Позивачка ніколи не налаштовувала дитину проти рідного батька, а її син казав, що також не заперечує, щоб відповідач спілкувався із дитиною. Її син дуже любить [PERSON] , як дочку, проводить із нею вільний час, приймає участь у навчання, допомагає виконувати шкільні завдання. [PERSON] казала, що хоче мати прізвище « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] ». 09.09.2024 Виконавчий комітет Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ухвалив рішення № 1019 (а.с.211), відповідно до якого вирішив затвердити висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . З Висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради від 09.09.2024 (а.с.212), вбачається, що комісією було розглянуто матеріали позовної заяви та заслухано [PERSON] , який заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки, він бажає спілкуватися з дитиною і планує встановити порядок участі батька у вихованні малолітньої дитини, з його слів, на теперішній час він почав погашення заборгованості зі сплати аліментів, виходячи з реальних умов свого матеріального становища, оскільки офіційно не працевлаштований і змушений нести матеріальні витрати на утримання своєї нової сім`ї; комісія встановила: [PERSON] одружений, має сина - [PERSON] , [INFO] , також виховує сина своєї дружини, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] ; в полі зору соціальних служб [PERSON] не перебуває, питань щодо неналежного виконання ним батьківських обов`язків на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини не розглядалося, скарг чи повідомлень щодо аморального способу його життя до органу опіки та піклування Фурсівської сільської ради не надходило; комісія вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 154 СК України захист прав і інтересів неповнолітніх дітей належить їхнім батькам. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, не займається лікуванням та оздоровленням, не спілкується із дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання нею освіти, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та втратив батьківський зв`язок із дитиною, що підтверджено матеріалами справи, поясненнями дитини та показаннями свідків. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечуючи проти позову відзив на позов з доказами у спростування доводів позивача до суду не подав та не довів у судовому порядку виконання ним належним чином своїх батьківських обов`язків відносно дитини, а лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав (Постанова Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21). Відповідно до ч.4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст. 19 СК України). Суд враховує посилання органу опіки та піклування на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з урахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Так, комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради встановлено факт тривалого ухилення громадянином [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дочки, проте в діях батька прослідковується зацікавленість в збереженні родинних взаємин зі своєю дочкою. Разом з тим, окрім доказів щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, жодних доказів в підтвердження дій відповідача щодо збереження родинних взаємин зі своєю дочкою до суду не надано, як у судовому засіданні так і на засіданні комісії з питань захисту прав дитини відповідач лише усно висловив свої бажання, при цьому, він з 2020 року жодних дій щодо налагодження відносин із дочкою, встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні із нею не вчинив, що свідчить про свідоме нехтування батьківськими правами та обов`язками. Також, висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради від 09.09.2024 не містить обґрунтування позиції комісії з посиланням на відповідні документи, отримані під час підготовки до розгляду спірного питання, розгляд питання щодо спору проведений без повідомлення [PERSON] , за відсутності її пояснень та без з`ясування думки дитини, тому суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є суперечливим, недостатньо обґрунтованим та ухвалений без урахування інтересів дитини. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Слід зазначити, що згідно із ст. 168 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною та суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Також, згідно із ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав та в даному випадку суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка сплатила при подачі позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн, тому за рахунок відповідача їй відшкодовують дані судові витрати.

Outcome: approved