Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши вимоги, мотивує їх тим, що є власником 51/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Іншими 49/100 частками у власності володіє [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.09.1969. З моменту вступу у спадкові права [PERSON] жодного дня не проживала на території домоволодіння. [PERSON] померла у 2010 році, її спадкоємці не оформили спадкові права, спадковим майном також не опікуються. Просить визнати за [PERSON] в порядку набувальної давності право власності на 49/100 частин житлового будинку та прибудинкових споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.06.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 19.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що земельна ділянка під спірною частиною домоволодіння не приватизована. У судове засідання відповідачі повторно не з`явились. Повідомлені належним чином про дату. Час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву подано не було. Зі згоди позивача, враховуючи повторну неявку відповідачів у судове засідання та неподання ними відзиву, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів, яка була видана 23.03.2020 будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] (49/100) та [PERSON] (51/100) (а.с. 11) [INFO] померла [PERSON] мати позивачки. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2021 визнано за [PERSON] право власності на 51/100 частину житового будинку та прибудинкових споруд, 51/100 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с. 12-13). 26.06.2024 за позивачкою зареєстровано право власності на 51/100 частину спірного домоволодіння (а.с 59). 26.09.1969 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яким посвідчується право власності [PERSON] на 49/100 частин будинку та відповідну частину надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 55) Як вбачається з копій спадкових справ після смерті [PERSON] (померла [INFO] ) два її сини [PERSON] та [PERSON] відмовились від права на спадщину на користь чоловіка померлої [PERSON] (а.с. 26-33). Як вбачається з копії спадкової справи що майна [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після його смерті прийняли його син [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Матеріали спадкової справи не містять відомостей щодо подання ним заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, видачу такого свідоцтва та реєстрації права власності на спадкове майно. Відповідно до пояснень свідка [PERSON] , яка є дочкою позивачки, у спірному будинку проживала її бабуся [PERSON] з 1988 року і до своєї смерті. Після смерті бабусі будинком опікується її мати [PERSON] . Вважала, що бабуся була одноособовим власником домоволодіння, однак після її смерті дізналися, що співвласником також є сестра бабусі [PERSON] , яка у цьому будинку ніколи не проживала та не цікавилася його долею. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у період з 2009 по 2014 рік проживала по сусідству зі спірним домоволодінням. У цей період у ньому крім [PERSON] ніхто не проживав та ніхто окрім зазначеної особи цим будинком не опікувався. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною першою\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном\~протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у\~Цивільному кодексі України\~строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Враховуючи що позивачем доведено наявність сукупності обставин необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, а саме її добросовісне, відкрите та безперервне володіння нерухомим майном, відповідачами не надано належних доказів на спростування зазначених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved