Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

06.05.2024 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.10.2011 станом на 21.01.2024 у розмірі 49 735, 72 грн. Стислий виклад позицій сторін Позовна заява\~АТ \~КБ "ПРИВАТБАНК"\~обґрунтовувана тим,\~що 07.10.2011\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» та\~ [PERSON] \~ уклали договір, за яким відповідачка, з метою отримання банківських послуг, підписала анкету - заяву та отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту № [NUMBER] (строк дії до 04/15) у сумі 16 000, 00 грн, який у подальшому було збільшено. Крім того, після закінчення строку дії карти відповідачка отримувала ряд інших карток. Також позивач зазначає, що у процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 42%. [PERSON] \~підписавши 07.10.2011\~ заяву-анкету, погодилася з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що додані до позову. [PERSON] \~умови кредитного\~договору не\~виконує та\~має заборгованість,\~що станом\~на 21.01.2024\~ становить 49 735, 72 грн, з яких: 14 725, 78 грн - заборгованість за тілом кредиту; 35 009, 94 грн - заборгованість за відсотками. Від відповідачки відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою судді від 22.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторони, належним чином повідомлені про дату час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Ляра Д.Ю. у матеріалах справи міститься клопотання, в якому він просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Норми права застосовані судом Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За загальними принципами змагальності та дизпозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, аналіз доводів сторін, висновки суду Судом встановлено,\~що 07.10.2011 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" і [PERSON] , уклали\~кредитний договір,\~шляхом підписання\~анкети-заяви\~про приєднання\~до «Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг»,\~на виконання\~умов якого\~ [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту (а.с. 28). Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, що долучені до позову, не місять підпису відповідачки(а.с. 29, 32-58). Відповідно до\~розрахунку боргу\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» та\~виписки про\~рух коштів\~нарахувало відповідачці\~борг за\~кредитним договором\~б.н.\~від \~07.10.2011,\~станом на\~21.01.2024\~у розмірі\~ 49 735, 72 грн, з яких: 14 725, 78 грн - заборгованість за тілом кредиту; 35 009, 94 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 11-18, 19-25). Відповідно до довідок, виданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким їй видано кредитні карти: № [NUMBER] з терміном дії до 04/15; № [NUMBER] з терміном дії до 05/15; № [NUMBER] з терміном дії до 07/15; № [NUMBER] з терміном дії до 05/16; № [NUMBER] з терміном дії до 05/16; № [NUMBER] з терміном дії до 01/17. Кредитний ліміт [PERSON] за картковим рахунком неодноразово змінювався, востаннє збільшено 18.11.2023 до 16 000,00 грн та 11.11.2019 зменшено до 0,00 грн (а.с. 26, 27). Банк, пред`являючи вимоги до відповідачки про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість за тілом кредиту та простроченими відсотками, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви від 07.10.2011, Тарифів та Витягу з Умов та правил банківських послуг, які розміщені на банківському сайті та які невід`ємні частини цього договору. Проте,\~з наданої\~банком заяви-анкети\~від 07.10.2011 \~ вбачається, що у цій заяві-анкеті, зазначені лише дані про особу позичальника та у ній не зазначено банківського продукту, який надається позичальнику, відсутні умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом. Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 07.10.2011 між Банком та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви. Отже, позивач не довів факту прийняття [PERSON] запропонованих їй умов щодо розміру процентів за користування кредитом. Суд не може брати за основу наданий банком розрахунок заборгованості, оскільки він суперечить умовам договору. Нарахування банком процентів та їх розмір не узгоджуються із умовами договору. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України. Тому, у задоволенні позову в частині стягнення процентів в розмірі 35 009, 94 грн суд відмовляє. Вказані висновки суду ґрунтуються на правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17). Суд вважає, що між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 07.10.2011 та банк вправі вимагати повернення наданих грошових коштів. Факт отримання відповідачкою грошових коштів та розмір боргу за простроченим тілом кредиту доводиться довідкою про рух коштів, довідкою про визначення ліміту кредитного договору. Тому враховуючи, що відповідачка допустила невиконання умов договору, суд доходить висновку про стягнення з відповідачки боргу за тілом кредиту в розмірі 14 725, 78 грн, тобто у межах погодженого кредитного ліміту. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 896, 53 грн (14 725, 78 х 3028: 49 735, 72 ).

Outcome: partial