Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» Артем Караченцев звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 300024585 від 19 серпня 2022 року у розмірі 55623 гривні 13 копійок та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 19 серпня 2022 року [PERSON] звернулась до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» із підписаною нею Анкетною заявою № 300024585. Банк акцентував пропозицію, викладену у заяві відповідачем і уклав з останньою кредитний договір № 300024585 шляхом здійснення дій, які відповідно до пункту 4 заяви вважаються акцентом оферти відповідача, а саме відкрив [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] у гривні. Таким чином, як вказав представник банку, наслідком акцепту (прийняття) банком пропозиції, викладеної у пункті 1 заяви відповідача, став факт укладення кредитного договору. Відповідно до пункту 1 підписаної відповідачем заяви, кредитний договір укладений на умовах, викладених у цій заяві та умовах надання та обслуговування лояльних кредитів банку. Згідно пункту 5 заяви клієнт розуміє і підтверджує те, що він ознайомлений та згоден зі всіма фінансовими умовами кредитного договору, складовою і невід`ємною частиною якого є, зокрема: заява, графік платежів та умови по кредитам. З моменту укладання договору про карту клієнт зобов`язується погасити такий кредит відповідно до умов по карткам, а також сплатити проценти за користування таким кредитом та інші платежі передбачені діючими в банку тарифами по картках. Оскільки кредитний договір укладений не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання заяви відповідачем до банку, то один примірник заяви відповідача залишається у нього, а ще один у банку, що підтверджено у пункті 8 заяви. Відповідно до пункту 1.8 Умов по кредитам, заборгованість клієнта перед банком за кредитним договором складають всі грошові суми, які належать до сплати клієнтом на користь банку за кредитним договором, включаючи суму основного боргу (тобто, неповерненого клієнтом кредиту), суму нарахованих, але несплачених процентів за користування кредитом, суму щомісячних комісій за розрахунково-касове обслуговування, суму плат, передбачених кредитним договором, суму нарахованої неустойки (пені) (далі заборгованість). Згідно з пункту 2.3 Умов по кредитам, кредит надається банком клієнту на строк, зазначений у заяві, шляхом зарахування суми кредиту на рахунок, та вважається виданим в момент такого зарахування. З моменту надання кредиту у клієнта виникає зобов`язання сплачувати банку проценти за користування кредитом (проценти нараховуються банком з дня надання кредиту, до дня, що передує дню повного погашення заборгованості (у випадку планового або дострокового погашення заборгованості), або до дня, що передує дню оплати заключної вимоги (у випадку вставлення клієнту заключної вимоги) (пункт 2.4 Умов по кредитам). Як вказав представник позивача, проценти за користування кредитом на строкову суму основного боргу нараховуються банком та підлягають сплаті клієнтом за ставкою, зазначеною в заяві, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році на суму основного боргу, зменшену на суму її простроченої частини. Проценти на строкову суму основного боргу нараховуються банком у день платежу за графіком платежів та в останній робочий день кожного місяця (пункт 2.5 Умов по кредитам). Згідно параметрів угоди заяви банк надав відповідачу кредит у сумі 59427 гривень 02 копійки строком на 2862 дні. Кредит наданий на наступних умовах: розмір процентної ставки за кредитом 40% річних; розмір щомісячної винагороди за розрахунково-касове обслуговування 0,00 гривень; строк кредиту з 19 серпня 2022 року по 19 серпня 2030 року. При цьому, згідно пункту 4.5.1 Умов по кредитам, у випадку порушення клієнтом зобов`язань за кредитним договором, банк має право вимагати від клієнта дострокового погашення заборгованості в повному обсязі. За твердженням представника банку, [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином і тому станом на 22 травня 2024 року у останньої виникла заборгованість перед банком в сумі 55623 гривні 13 копійок з яких: 54549 гривень 70 копійок заборгованість за кредитом, 1073 гривні 43 копійки прострочена заборгованість по відсоткам. Оскільки позичальником [PERSON] так і не були повернені кошти за кредитним договором, представник позивача змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області суду від 07 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з виклик сторін. Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» до [PERSON] про стягнення заборгованості судом не вживалось. Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно, відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання також не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, [PERSON] , звернулась на адресу суду з письмовою заявою, що була зареєстрована за вхідним № 6477/24-вх. від 02 вересня 2024 року, у якій вказала, що позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просила провести за її відсутності. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, частина 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. В даному випадку суд також бере до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18, в якій зазначено, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень часини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Положеннями частини 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа унормовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. На підставі рішення Правління Національного банку України від 07 березня 2023 року № 90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» розпочато процедуру ліквідації банку строком з 08 березня 2023 року до 07 березня 2026 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1140 від 18 вересня 2023 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» Караченцева Артема Юрійовича. З наданих до позовної зави доказів судом встановлено, що 19 серпня 2022 року [PERSON] звернулась до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» із підписаною нею Анкетною-заявою № 300024585 про акцент Публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АКЦІРНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК ФОРВАРД». Відповідно до пункту 2.1 Анкети-заяви, підписанням власноруч цієї Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК ФОРВАРД», [PERSON] просила відкрити на її ім`я поточний рахунок [NUMBER] у гривні та беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДБО), які розміщені на сайті АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» https://www.forward-bank.com, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДБО послуги. У пункті 2.1.3 Анкети-заяви, [PERSON] підтвердила, що ця Анкета-заява разом із Публічною пропозицією АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб та Тарифами складають Договір про надання банківських послуг, укладання якого відповідач підтвердила і зобов`язалась виконувати його умови; ознайомилась з даними документами (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Банк прийняв пропозицію, викладену у заяві [PERSON] і уклав з відповідачем кредитний договір № 300024585 шляхом здійснення дій, які відповідно до пункту 4 Анкети-заяви вважаються акцентом оферти відповідача, а саме відкрив [PERSON] проточний рахунок № [NUMBER] у гривні. Таким чином, наслідком прийняття банком пропозиції викладеної у пункті 1 заяви відповідача, став факт укладення кредитного договору. При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання вказаної вище Анкети-заяви про отримання банківських послуг. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідачу було відкрито поточний рахунок у гривні. Крім мотивів, викладених вище, суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 357/12292/16-ц, в якій зазначено, що неоспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України\~свідчить про правомірність цього правочину. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов цього договору. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до пункту 1 підписаної відповідачем заяви, кредитний договір укладений на умова, викладених у цій заяві та умовах надання та обслуговування лояльних кредитів банку. Згідно з пунктом 6 Анкети-заяви відповідач підтвердила, що складовою та невід`ємною частиною Угоди будуть являтись: дана заява, графік платежів (додаток 1 до угоди), паспорт споживчого кредиту (що містить окрім іншого інформацію про кількість і розмір платежів, періодичність внесення), договір, які розміщені в місці, в якому оформлено дану заяву, в мережі Інтернет на сайті банку https://www.forward-bank.com, у підрозділах банку, з якими [PERSON] ознайомлена та повністю згодна, примірники яких має, їх зміст розуміє та положень яких зобов`язалась неухильно дотримуватись. З моменту укладання договору про карту клієнт зобов`язується погасити такий кредит відповідно до умов по карткам, а також сплатити проценти за користування таким кредитом та інші платежі передбачені діючими в банку тарифами по картках. Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, 19 серпня 2022 року [PERSON] також підписала Паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит (додаток до договору/угоди № 300024585 від 19 серпня 2022 року), який містить умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредит; сума кредиту 59427 гривень 02 копійки; строк кредитування 94 місяці; мета отримання кредиту реструктуризація діючого проблемного кредитного договору кредитування; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом (перерахування коштів згідно доручень клієнта) протягом двох робочих днів з дня оформлення реструктуризації; процентна ставка 40 % річних; тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 135580 гривень 74 копійки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 195007 гривень 76 копійок; реальна річна процентна ставка 48,17 % річних. Також 19 серпня 2022 року під особистий короткий підпис [PERSON] ознайомилась з Графіком платежів, розрахованим на період з 19 вересня 2022 року по 19 червня 2030 року та Графіком платежів та розрахунків загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супровідних послуг. Відповідно до пункту 1.8 Умов по кредитам, заборгованість клієнта перед банком за кредитним договором складають всі грошові суми, які належать до сплати клієнтом на користь банку за кредитним договором, включаючи суму основного боргу (тобто, неповерненого клієнтом кредиту), суму нарахованих, але несплачених процентів за користування кредитом, суму щомісячних комісій за розрахунково-касове обслуговування, суму плат, передбачених кредитним договором, суму нарахованої неустойки (пені) (далі заборгованість). Згідно з пункту 2.3 Умов по кредитам, кредит надається банком клієнту на строк, зазначений у заяві, шляхом зарахування суми кредиту на рахунок, та вважається виданим в момент такого зарахування. З моменту надання кредиту у клієнта виникає зобов`язання сплачувати банку проценти за користування кредитом (проценти нараховуються банком з дня надання кредиту, до дня, що передує дню повного погашення заборгованості (у випадку планового або дострокового погашення заборгованості), або до дня, що передує дню оплати заключної вимоги (у випадку вставлення клієнту заключної вимоги) (пункт 2.4 Умов по кредитам). У відповідності до пункту 2.5 Умов по кредитам, проценти за користування кредитом на строкову суму основного боргу нараховуються банком та підлягають сплаті клієнтом за ставкою, зазначеною в заяві, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році на суму основного боргу, зменшену на суму її простроченої частини. Проценти на строкову суму основного боргу нараховуються банком у день платежу за графіком платежів та в останній робочий день кожного місяця. Згідно з пунктом 2.7 Умов по кредитам, у випадку пропуску платежу за Графіком платежів, клієнт зобов`язаний сплатити банку відповідну плату за пропуск чергового платежу в розмірі, обумовленому в заяві або відповідну суму плати за пропуски чергових платежів у разі пропуску клієнтом двох та/або більше чергових платежів за Графіком платежів. У випадку порушення клієнтом зобов`язань за кредитним договором, банк має право вимагати від клієнта дострокового погашення заборгованості в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, в повному обсязі. Проте відповідачем, [PERSON] були порушені зобов`язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також не заперечувалось самим відповідачем. Таким чином, умови кредитного договору щодо дати розрахунку по погашенню кредиту та відсотками за користування кредитними коштами відповідачем порушені. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням [PERSON] виконання зобов`язань за кредитним договором № 300024585 від 19 серпня 2022 року у відповідача станом на 22 травня 2024 року виникла заборгованість перед банком в сумі 55623 гривень 13 копійок з яких: 54549 гривень 70 копійок заборгованість за кредитом, 1073 гривні 43 копійки прострочена заборгованість по відсоткам. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та у встановленому законом порядку не спростовано. Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини. У частині 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язав (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України). Положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 204\~Цивільного кодексу\~України закріплює\~презумпцію правомірності\~правочину.\~Ця презумпція\~означає,\~що вчинений\~правочин вважається\~правомірним,\~тобто таким,\~що породжує,\~змінює або\~припиняє цивільні\~права і\~обов`язки,\~доки ця\~презумпція не\~буде спростована,\~зокрема,\~на підставі\~рішення суду,\~яке набрало\~законної сили. Таким чином,\~у разі\~не спростування\~презумпції правомірності\~договору всі\~права,\~набуті сторонами\~правочину за\~цим договором,\~повинні здійснюватися,\~а створені\~обов`язки підлягають\~виконанню. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору № 300024585 від 19 серпня 2022 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] , ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надала суду доказів щодо звернення до банку з письмовою заявою про закриття карткового рахунку та погашення виниклої заборгованості. Приписи частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлюють обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. При цьому, згідно вимог статтей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України у встановлений строк. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно вищевказаної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями статті 614 Цивільного кодексу України регламентовано, що яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України). Отже, після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти. В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги договору відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням\~статтей 526 530 Цивільного кодексу України. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаними вище договором у добровільному порядку відповідачем [PERSON] за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~статті 617 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідно до яких відповідач отримавши кошти у кредит, своїх зобов`язань з їх повернення і сплати процентів за користування грошима належним чином не виконала. Також, суд бере до уваги заяву [PERSON] , яка визнала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала факту укладання нею договору та наявність непогашеної нею заборгованості у розмірі 55 623 гривні 13 копійок. З цього приводу суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки заява відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] , заборгованості за тілом кредиту у розмірі 54549 гривень 70 копійок підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, підтверджені належними доказами. Разом з заборгованістю за тілом кредиту стягненню підлягає заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 1073 гривні 43 копійки. Враховуючи вищезазначене, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за кредитним договором № 300024585 від 19 серпня 2022 року становить 55 623 гривні 413 копійок. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 3028 гривні 00 копійок, що підтверджено платіжним інструкцією № 160257 від 06 червня 2024 року. Частиною 1\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~встановлено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАСРИТВА « БАНК ФОРВАРД» підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 гривні 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved