Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

12 вересня 2024 року адвокат Хлопов А. В., який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АХ № 1208652 від 12 вересня 2024 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб позивачки з відповідачем, зареєстрований 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 475. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначив, що сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося та фактично шлюбні відносини припинені, через відсутність взаєморозуміння між сторонами. Вказав, що спільне життя з відповідачем суперечить інтересам позивачки та вона не зацікавлена в збереженні шлюбу, тому просив розірвати шлюб, укладений позивачки з відповідачем. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивачка та представник позивачки у судове засідання не з`явилися, 03 жовтня 2024 року від адвоката Хлопова А. В. надійшла заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності та за відсутністю позивачки, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 475, під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 27 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. У зв`язку з відсутністю заяви позивачки [PERSON] щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивачка та відповідач у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 968 грн 96 коп. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112\~Сімейного\~Кодексу\~України і

Outcome: approved