Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та прохав суд: - встановити факт належності гр. [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] , виданого 12.12.1988 р., та заповіту, посвідченого секретарем виконкому Бричківської сільської ради народних депутатів 13.02.1998 року, яким [PERSON] все своє майно заповідав в рівних долях [PERSON] та [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , зареєстр.: [ADDRESS] , ідент.код [NUMBER] , право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] та в цілому складається житловий будинок [ADDRESS] ( коридор 1 пл.5,2 кв.м., топочна 2 пл.8,0 кв.м., кухня 3 пл.10,1 кв.м., коридор 4 пл.5,8 кв.м., кімната 5 пл.18,1 кв.м., кімната 6 пл.12,1 кв.м., кімната 7 пл.24,1 кв.м., загальна площа 83,4 кв.м.), літня кухня Б, б, сараї В, в, Г, сараї (тимчасові) в1, Г2, погріб в2, вбиральня Д, гараж Г1, літній душ (тимчасовий) Е, колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожі №3, 4, 5, після смерті 10.04.2000 р. [PERSON] . Посилався на те, що в позасудовому порядку вирішити даний спір не можливо оскільки відсутні правовстановлюючі документи та наявна розбіжність в написанні прізвища власника житлового будинку з господарськими спорудами [PERSON] , а саме у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок з господарськими спорудами, заповіті та свідоцтві про смерть, в зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. У судове засідання\~\~представник позивача адвокат Сириця Т.І. не з`явилася, попередньо надавши заяву, у якій прохала суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Полтавської міської\~територіальної громадидо суду не з`явилася, попередньо надавши відзив на позовну заяву у якому прохала відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що наявний ще один потенційний спадкоємець [PERSON] , чоловік спадкодавці, який проживав зі спадкодавцем та міг фактично прийняти спадщину, та те що оскільки померла [PERSON] не набула у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок [ADDRESS] , то це майно не може відноситись до спадкової маси. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, викликалась належним чином. Представник третьої особи до суду не з`явився, надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, при розгляді справи по суті покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкова справа за даними Спадкового реєстру на майно померлого не відкривалась. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 12.12.1988 р. [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] . 13.02.1998 року [PERSON] в Бричківській сільській раді Полтавського району посвідчив заповіт на все майно на ім?я [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . 07 грудня 2001 року за заявою [PERSON] та [PERSON] відкрита спадкова справа №715/2001 - свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті за заявою сина [PERSON] від 10.08.2021 року була відкрита спадкова справа №364/2021. До складу спадкового майна входить частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] за життя належним чином не оформила своє право на спадщину після свого батька [PERSON] . Ще однією\~з причин\~відмови нотаріуса\~є невідповідність\~правовстановлюючого документа\~до вимог\~чинного законодавства\~-\~різниця в\~написанні прізвища\~власника житлового\~будинку з господарськими спорудами [PERSON] , а саме у свідоцтві про смерть зазначено - [PERSON] , у свідоцтві про право власності на будинок зазначено - [PERSON] , у заповіті зазначено [PERSON] , проте судом встановлено що це є технічною помилкою і є достатні підстави вважати, що це одна і та ж особа. Згідно даних КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» вищевказане домоволодіння складається: житловий будинок А-1, а, а1 ( коридор 1 пл.5,2 кв.м., топочна 2 пл.8,0 кв.м., кухня 3 пл.10,1 кв.м., коридор 4 пл.5,8 кв.м., кімната 5 пл.18,1 кв.м., кімната 6 пл.12,1 кв.м., кімната 7 пл.24,1 кв.м., загальна площа 83,4 кв.м.), літня кухня Б, б, сараї В, в, Г, сараї (тимчасові) в1, Г2, погріб в2, вбиральня Д, гараж Г1, літній душ (тимчасовий) Е, колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожі №3, 4, 5. Нова адреса [ADDRESS] . Згідно довідки Бричківського старостинського округ Полтавської міської територіальної громади від 29.01.2024 на день смерті [INFO] [PERSON] за адресою [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] і фактично проживала донька [PERSON] з родиною: чоловік - [PERSON] та син [PERSON] . Тобто, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька на підставі заповіту у вигляді частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2012 року виданого Виконавчим комітетом Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] - помер [INFO] . Таким чином єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син позивач [PERSON] . Родинні стосунки між ними підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.04.1999 року де в графі мати записано [PERSON] . Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2. ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За таких підстав, суд вважає встановленим факт того, що правильним написанням прізвища власника житлового будинку з господарськими спорудами є [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 8 відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За умови відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач єдиний подав заяву про прийняття спадщини. Крім нього інших спадкоємців, що претендують на спадщину, а також таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved