Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду із позовом (а.с. 1-6) до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить виділити йому в натурі із спільної часткової власності: - зерносклад (літ. Д), загальною площею 1273,9 кв.м., в склад якого входять приміщення: 1- вишка, загальною площею 24,6 кв.м., 2 - склад, загальною площею 1219,1 кв.м., 3 - щитова, загальною площею 13,1 кв.м., І - завальна яма, допоміжною площею 11,0 кв.м., ІІ - завальна яма, допоміжною площею 6,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 2622086902:01:002:0009, площею 1,1225 га, і становить 26/100 часток майнового комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - склад (літ. К), загальною площею 740,2 кв.м., в склад якого входить: 1 - побутова, загальною площею 22,3 кв.м., 2 - склад, загальною площею 717,9 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] і становить 15/100 часток майнового комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності на виділене йому майно в натурі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 26/100 часток та 15/100 часток майнового комплексу, а саме: зерносклад (літ. Д), загальною площею 1273,9 кв.м. та склад (літ. К), загальною площею 740,2 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Дані об`єкти нерухомого майна знаходяться на земельній ділянці, кадастровий номер 2622086902:01:002:0009, яка належить йому на праві приватної власності. Відповідач [PERSON] є власником 44/100 часток цього ж майнового комплексу, а відповідачка [PERSON] власницею 15/100 часток. Таким чином, йому та відповідачам, на праві спільної часткової власності, належить даний майновий комплекс. Згідно із висновком щодо технічної можливості виділення часток об`єкта нерухомого майна від 12.03.2022, технічно можливо виділити належні йому частки. Наказами відділу містобудування та архітектури Долинської міської ради, належним йому часткам присвоєні нові адреси. Зазначає, що на даний час він бажає виділити в натурі свої частки, з метою уникнення будь яких непорозумінь щодо користування належним йому майном у спільній частковій власності, однак у позасудовому порядку не може цього зробити через те, що відповідачі не бажають укласти нотаріально посвідчений договір, у зв`язку із чим, нотаріус відмовляє йому у вчиненні такої нотаріальної дії. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] такими своїми діями обмежують його право на виділ належних йому часток в натурі із спільної часткової власності. У зв`язку із наведеним вище, він змушений звернутись до суду із даним позовом. Відповідач за первісним позовом [PERSON] , в інтересах якого діє його представниця адвокатка Кобилинець Т.В., подав зустрічний позов (а.с.\~84-88)\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить виділити йому в натурі із спільної часткової власності: - сушку (літ. В), площею 133,6 кв.м., кочегарку (літ. Г), площею 13,7 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] і становлять 3/100 часток майнового комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - комбікормовий цех (літ. А), площею 446,0 кв.м., склад (літ. Б), площею 1572,3 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] і становлять 41/100 часток майнового комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності на виділене йому майно в натурі. Обґрунтовує зустрічні позовні вимоги тим, що і позивач за первісним позовом [PERSON] . Також зазначає, що він є власником 44/100 часток вказаного вище майнового комплексу. Згідно із висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 16.08.2024, за технічними показниками належні йому частки майнового комплексу є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі. У судовому засіданні представниця позивача відповідача [PERSON] адвокатка Оленин О.Ф. первісні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Стосовно зустрічних позовних вимог відповідача позивача [PERSON] не заперечила щодо їх задоволення. Представниця відповідача позивача [PERSON] адвокатка Кобилинець Т.В. зустрічні позовні вимоги підтримала, первісні позовні вимоги визнала. Відповідачка за первісним і зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про місце, дату і час проведення такого була повідомленою належним чином. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 13.06.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 07 серпня 2024 року представниця відповідача за первісним позовом [PERSON] адвокатка Кобилинець Т.В. через канцелярію суду подала заяву про відкладення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 07.08.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів. Представницею відповідача за первісним позовом [PERSON] адвокаткою Кобилинець Т.В. подано зустрічний позов. 10 вересня 2024 року ухвалою суду визнано поважними причини пропуску строку на подання відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] зустрічного позову, прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про виділ в натурі частки із спільної часткової власності до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про виділ в натурі частки із спільної часткової власності. Відповідачам за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] запропоновано подати відзив на зустрічний позов. Підготовче судове засідання відкладено на 17.09.2024 на 09.30 год. Ухвалою суду від 17.09.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до копії договору дарування серії ВМВ №461115, посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №306 (а.с. 8, зворотна сторона), 13.02.2009, позивачу - відповідачу [PERSON] було подаровано 15/100 часток майнового комплексу, а саме: літ. К, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМС №184527, виданого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. (а.с. 11), позивач відповідач [PERSON] є спадкоємцем 26/100 часток майнового комплексу (зерносклад), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМС №184551, виданого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. (а.с. 9), позивач - відповідач [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки, площею 1,1225 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер 2622086902:01:002:0009, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії договору дарування серії ВЕА №517317, посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №3285 (а.с. 91-92), відповідачу позивачу [PERSON] було подаровано 41/100 часток майнового комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договором дарування серії ВКС №214640, посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №18 (а.с. 96-97), відповідачу позивачу [PERSON] було подаровано 3/100 часток цього ж майнового комплексу. У відповідності до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №250906967 від 01.04.2021 (а.с. 10) та копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №373819589 (а.с. 47-48, 100-102), позивач відповідач [PERSON] є власником: земельної ділянки, площею 1,1225 га, кадастровий номер 2622086902:01:002:0009 та 26/100 часток і 15/100 часток майнового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач позивач [PERSON] є власником 44/100 часток даного майнового комплексу. Відповідачка за первісним і зустрічним позовом [PERSON] є власницею 15/100 часток цього ж майнового комплексу. Згідно із висновком щодо технічної можливості виділення часток об`єкта нерухомого майна майнового комплексу на окремі об`єкти, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49), технічно можливо виділити об`єкти нерухомого майна цього майнового комплексу на самостійні об`єкти нерухомого майна з присвоєнням окремих поштових адрес, зокрема: зерносклад (літ. Д), загальною площею 1273,9 кв.м., склад (літ. К), загальною площею 740,2 кв.м. Відповідно до висновків щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (а.с. 118, 130), 41/100 часток і 3/100 часток майнового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за технічними показниками є відокремлені, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі. Наказами відділу містобудування та архітектури Долинської міської ради (а.с. 51, 52), зерноскладу (літ. Д), присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] , а складу (літ. К), присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Отже, судом встановлено, що майновий комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності трьом співвласникам, а саме: позивачу відповідачу [PERSON] , відповідачу позивачу [PERSON] та відповідачці за первісним і зустрічним позовом [PERSON] . Двоє із співвласників - позивач відповідач [PERSON] , відповідач позивач [PERSON] бажають виділити належні їм частки даного майнового комплексу, однак не можуть цього зробити через небажання всіх співвласників прибути до нотаріуса для укладення будь - яких договорів. Таким чином, між сторонами виник спір щодо виділу часток із майна, що є у спільній частковій власності. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що первісний та зустрічний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Статтею 41 Конституції України закріплені фундаментальні права особи в сфері приватної власності, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на сласний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як визначено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що позивачу відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить: 26/100 часток і 15/100 часток майнового комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу позивачу [PERSON] належить 41/100 часток і 3/100 часток цього ж майнового комплексу. Інших 15/100 часток майнового комплексу належить відповідачці за первісним і зустрічним позовом [PERSON] . Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як вбачається з вищеописаних доказів та підтверджується долученим висновками щодо технічної можливості виділу в натурі часток з об`єкта нерухомого майна,\~належні позивачу відповідачу [PERSON] і відповідачу позивачу [PERSON] частки майнового комплексу, можуть бути виділені в натурі. Також, зазначеними вище наказами начальника відділу містобудування та архітектури Долинської міської ради Калуського району Івано - Франківської області, належним позивачу відповідачу [PERSON] часткам присвоєні поштові адреси. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 у справі за № 6-2925цс15. При вирішенні спору суд також звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17. В даній справі, спосіб захисту, обраний позивачем відповідачем [PERSON] та відповідачем позивачем [PERSON] , є належним, оскільки надає можливість ефективно захистити особисті майнові права власності кожного із сторін - право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таке право може бути ефективно захищене судом шляхом ухвалення судового рішення про виділ в натурі кожній із сторін згідно належної кожному на праві спільної власності частини нерухомого майна. Частки позивача відповідача [PERSON] та відповідача позивача [PERSON] складають окремі об`єкти нерухомого майна, що дає можливість зробити висновок, що права співвласників в результаті виділення належних їм часток із спільного нерухомого майна порушені не будуть, а тому є всі підстави для виділу в натурі часток зі спільної часткової власності. Як уже вказувалося вище, згідно з ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на нього припиняється. За таких обставин, проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності суд приходить висновку про необхідність задоволення первісного і зустрічного позовів. На підставі викладеного,.а ст. 41 Конституції України, ст. 3, 15, 317, 319, 321, 328, 355-358, 364, 367, 377 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 211 ЦПК України,

Outcome: approved