Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 8000,00 грн до досягненню нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позов обґрунтовано тим, що 27.07.2024 її батьки [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який розірвано 30.04.2019. У шлюбі у [PERSON] та відповідача народилось троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вона на даний час навчається на ІІ курсі (переходить на III курс) Житомирського державного університету Імені Івана Франка. Зарахована на навчання 19.09.2022, форма навчання денна. Навчання здійснюється за кошти державного бюджету. Вона, її мама та брати є внутрішньо-переміщеними особами із Миколаївської області. Під час обстрілу місця проживання в селі Знам`янка вона отримала «Осколкове поранення ділянки правого плечового суглобу», внаслідок чого постійно повинна обстежуватись у лікаря травматолога, хірурга. Потребує обезболюючих препаратів. Самостійного доходу вона не має у зв`язку з навчанням, проживає під час навчання у гуртожитку від даного університету, за який сплачує її мама [PERSON] . Також мати надає кошти на проїзд, забезпечує витрати на навчання, канцелярію і харчування. Її мати працює, але має мінімальний дохід, приблизно 8000 грн на місяць і також утримує матеріально ще двох дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання самостійно не надає, має на утриманні на даний момент лише одного її молодшого брата, який не досягнув повноліття - [PERSON] . За рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.07.2022 відповідач повинен був утримувати її до 12.11.2022, [PERSON] до 14.02.2024, [PERSON] до 24.02.2028, однак аліментів на дітей не сплачував взагалі. На даний час відповідач проходить службу в Збройних Силах України, так він повідомив молодшого брата в усній телефонній розмові. Де саме його офіційне працевлаштування він не повідомляє. Інших осіб на утриманні не має. Вважає, що оскільки відповідач працездатний, має офіційний дохід і немає інших осіб на утриманні, окрім молодшого брата, він може сплачувати їй аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн кожного місяця, що покриє її витрати на навчання, одяг, харчування і дорогу до місця навчання хоча б частково. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 16.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.09.2024 на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач зазначає, що відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.07.2022 у справі №383/336/22 з нього стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розміри 1/3 частки заробітку (доходу). На даний час він мобілізований до лав ЗСУ. Його грошове щомісячне забезпечення складає 20000 грн. Із цієї суми 1/3 становить майже 7000 грн. на утримання двох неповнолітніх дітей. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі не більше 1/10 частки грошового забезпечення, що становить 1/2 частки грошового забезпечення. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. З відзиву вбачається, що прибути у судове засідання по причині мобілізації до лав ЗСУ не може. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що батьками [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно витягу з реєстру Шевченківської територіальної громади № 2024/008299193 від 12.07.2024 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 23.08.2022 №1824-5002040160 [PERSON] взято на облік як внутрішньо-переміщену особу, фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . [PERSON] є здобувачем ІІ курсу по спеціальності «Середня освіта», форма навчання денна Житомирського державного університету Імені Івана Франка. Навчання здійснюється за кошти державного бюджету. зарахована на навчання 19.09.2022 за наказом від 05.09.2022 №266, про що свідчить Довідка № 600, видана 10.06.2024 Житомирським державним університетом Імені Івана Франка. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного ) хворого №2243/106, виданої КПП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня», [PERSON] встановлено діагноз: «Осколкове поранення ділянки правого плечового суглобу». Дитина госпіталізована у відділення травматології та ортопедії МОДКЛ 04.04.22 за невідкладеними показаннями, зі скаргами на поранення в ділянці правого плеча. Зі слів матері травма отримана під час обстрілу. Проведене лікування: 06.04.2 під загальним знеболенням виконана ревізія рани, видалення стороннього тіла, первинна хірургічна рьробка рани, перев`язки, антибактеріальна терапія, екстрена профілактика правцю. Лікувальні рекомендації: спостереження лікаря травматолога, хірурга, подальші перев`язки, обезболюючі препарати. Судом також встановлено, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.07.2022 у справі № 383/336/22 з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 11.05.2022 року, а далі в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 13.11.2022 року, а далі в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 15.02.2024 року. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст.199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17. Відповідно до ч.1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Звертаючись з позовом, позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, матеріально її забезпечує лише мати, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, проживанням, канцелярією. В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом встановлено, що позивачка навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може офіційно працювати та отримувати доходи, а отже несе матеріальні витрати. Наявність вказаних витрат суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби позивача, отже суд дійшов висновку, що дитина відповідача дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на її утримання на період навчання. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб дочки, яка навчається. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є військовослужбовцем ЗСУ та отримує матеріальне забезпечення. Відповідач у поданому до суду відзиві не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частки його грошового забезпечення, зазначивши, що у такому випадку розмір стягуваних нього аліментів на всіх дітей буде складати 1/2 частки грошового забезпечення. За таких встановлених обставин, визначаючи розмір аліментів, суд враховує часткове визнання відповідачем позову, актуальну і дійсну потребу повнолітньої дочки у матеріальній допомозі, стан здоров`я дочки, необхідність купівлі продуктів харчування, одягу, засобів догляду, ліків, тощо, суд доходить висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3000 грн щомісячно на утримання повнолітньої дочки до закінчення навчання, що відповідає засадам розумності і справедливості, та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і співмірним можливостям батька надавати таку допомогу з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Доводи позовної заяви в частині присудження аліментів в розмірі 8000 грн, є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі, позивачем представлено не було. Згідно із п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду підлягає до стягнення з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial