Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любарського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано її шлюб з [PERSON] . В період спільного проживання у них народилася дочка. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з тим шлюбні стосунки були фактично припинені. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачкою та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Вказує, що це лише погіршить стан їх відносин та продовжить їх перебіг в часі. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 23 серпня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заву, в якому відповідач просив надати строк на примирення 6 місяців. 28 серпня 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали. 4 вересня 2024 року на адресу суду від позивачки надійшла заява на виконання вимог ухвали від 28 серпня 2024 року. Ухвалою суду від 4 вересня 2024 року продовжено розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначене на 15 год. 00 хв. 9 жовтня 2024 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Просила не надавати строк на примирення. Відповідач заперечував в задоволенні позовних вимог. Просив надати строк на примирення. Ухвалою Любарського районного суду 9 жовтня 2024 року в задоволенні клопотання відповідача про надання сторонам строку на примирення відмовлено. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 29 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любарського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка " [PERSON] ", що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №71. [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №12. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено: особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб з відповідачем, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У відповідності до \~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved