Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 27.11.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю під керуванням [PERSON] марки «ЗИЛ-131» д.н.з. [NUMBER] , який належить аварійно-рятувальному загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та автомобілю марки «Toyota Rav 4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, який є власником даного автомобілю. [PERSON] є працівником аварійно-рятувальному загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.12.2023 по справі № 512/26642/23 [PERSON] визнаний винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля ЗИЛ 131, д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за Полісом №211521155 від 13.10.2022. Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в межах договору страхування в розмірі 95 841,23 грн. Разом із\~тим,\~вартість відновлюваного\~ремонту автомобілю\~позивача склала\~172\~784\~ грн.(рахунок СТО ФОП [PERSON] №2811-1 від 28.11.2023). В досудовому порядку спірні кошти відповідачем не сплачені. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути на його користь за судовим рішенням різницю між страховим відшкодуванням та витратами на відновлювальний ремонт свого автомобілю в розмірі 76\~942,77 грн. Окрім задоволення позовних вимог, позивач вважав можливим присудження на свою користь судових витрат. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач скористався процесуальним правом на відзив, позов не визнав, стверджуючи, що розмір позовних вимог не є доведеним позивачем (рахунком СТО \~ФОП [PERSON] No2811-1 від 28.11.2023 не є висновком експерта з відповідною ліцензією, оцінювач не попереджений про кримінальну відповідальність). Треті особа пояснень по суті спору не надали. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 27.11.2023 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю під керуванням [PERSON] марки «ЗИЛ-131» д.н.з. [NUMBER] , який належить аварійно-рятувальному загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та автомобілю марки «Toyota Rav 4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини відповідачем не оспорювались. Позивач є власником автомобілю марки «Toyota Rav 4», д.н.з. [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 03.12.2019). Вина [PERSON] в порушені ПДР, яке призвело до ДТП встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 512/26642/23 від 27.12.2023. Постанова суду набрала законної сили. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля ЗИЛ 131, д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом №211521155 від 13.10.2022. Перебування [PERSON] в трудових правовідносинах з відповідачем, а також належність відповідачу транспортного засобу - останнім не спростовано. Розмір відновлюваного ремонту автомобілю позивача за рахунком СТО ФОП [PERSON] №2811-1 від 28.11.2023 становить 172\~784 грн. Послуги з ремонту фактично надані, що підтверджується актом приймання-передачі від 22.12.2023, фіскальними чеками : 1732705835/ВН 191 від 25.12.2023 на суму 49\~000 грн., 1743744513/ВН 196 від 27.12.2023 на суму 49 000 грн., 1723897346/ВН 186 від 22.12.2023 на суму 49 000 грн., 745192077/ВН 201 від 28.12.2023 на суму 25\~784 грн. Калькуляція-дослідження прийнята ПАТ НАСК «Оранта» як підстава для визначення розміру збитку з урахуванням рахунку СТО ФОП [PERSON] №2811-1 від 28.11.2023. Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в межах договору страхування в розмірі 95 841,23 грн. (розрахунок страхового відшкодування від 29.01.2024). Різниця між отриманим позивачем страховим відшкодуванням та витратами на відновлювальний ремонт складає 76 942,77 грн. Відповідач в добровільному порядку шкоду, заподіяну позивачу не відшкодував. За частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В порядку ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Зазначена норма закону узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-933цс16, за якою відповідальність юридичної або фізичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Останній відповідає в такому випадку перед роботодавцем в порядку регресу. З наданих суду доказів, встановлено, що 1) була завдана шкода 2) шкода завдана працівником (не спростовано відповідчаем) 3) шкода завдана під час виконання працівником трудових обов`язків (не спростовано відповідачем) При вирішенні спору суд враховує, що в порядку ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Змагальна форма цивільного процесу визначає покладання тягаря доказування на самі сторони і зняття із суду обов`язку по збиранню доказів. Так, наданий позивачем рахунком СТО ФОП [PERSON] №2811-1 від 28.11.2023 на підтвердження розміру позовних вимог шляхом надання суду інших доказів відповідачем не спростований, врахований страховою компанією, що не суперечить п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яким страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Питання призначення судової експертизи відповідачем не порушувалось. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, у розмірі 1\~211,20 грн. сплачений позивачем (квитанція № 8947-5899-5892-3100 від 8.03.2024) відповідає ставкам судового збору, визначеним Законом України «Про судовий збір» та підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Відповідно до статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом в будь-якому розмірі, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Разом із тим, при стягненні правничої допомоги як судових витрат судом за судовим рішенням враховується ряд чинників, визначених процесуальним законом. Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 16\~000 грн. позивачем надані : - договір про надання правничої допомоги від 13.02.2024; - квитанція про сплату правничої допомоги б/н від 13.02.2024 на суму 16\~000 грн. - ордер адвоката Колесника О.В. на надання правничої допомоги серії АН № 1064312 Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає можливим присудження на користь позивача за судовим рішенням 6000 грн. правничої допомоги.

Outcome: approved