Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ ''Перший український міжнародний банк'', треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса №41149 від 16.12.2020 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, які були раніше стягнуті в рамках виконавчого провадження. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.01.2014 року між позивачем і АТ ''Банк Ренесанс Капітал'', правонаступником якого є АТ ''Перший український міжнародний банк'',укладено кредитний договір №GP-5937303. 16.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №41149 про стягнення з позивача на користь АТ ''Перший український міжнародний банк'' заборгованості за кредитним договором №GP-5937303. 27.01.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі оскаржуваного виконавчого напису та вчиняються виконавчі дії з примусового стягнення заборгованості. Про наявність відкритого виконавчого провадження позивач дізналася в лютому 2024 року, коли їй на роботі повідомили про стягнення з заробітньої плати. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, вчинено не на нотаріально посвідченому договорі, порушено вимоги щодо безспірності заборгованості, нотаріусу не було подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, позивач не отримував жодної письмової вимоги від відповідача, та не знала про наявність правонаступника, заборгованість позивачка не визнає, оскільки кредит нею частково погашено. Оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону та на підставі нормативного документа, що втратив чинність. Крім того, позивач вважає, з урахуванням уточнених позовних вимог, що незаконно з її рахунок у період здійснення виконавчого провадження було знято в рахунок боргу 8638,36 грн., які вона просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач у судове засідання свого представника не направили, надали суду відзив в якому просили розгляд справи провести без участі їх представника, позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнали, у зв`язку з чим просили повернути позивачу 50% сплаченого судового збору (а.с.47). Треті особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, жодних заяв не подавали. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 27.01.2014 року між АТ "Банк Ренесанс Капітал", правонаступником якого є АТ "Перший український міжнародний банк" та [PERSON] укладено Пропозицію укласти Договір карткового рахунку № [NUMBER] , згідно якої АТ "Банк Ренесанс Капітал" відкрили [PERSON] картковий рахунок, видали картку, встановили кредитний ліміт, надали кредит у розмір 32292,83 грн. зі строком користування 35 місяців, зі спатою процентної ставки в розмірі 11% річних. Пропозиція містить посилання на те, що Прийняття є невід`ємною частиною умов, тарифів за ведення та обслуговування карткових рахунків, Правил користування платіжними картками та Правил страхування з якими [PERSON] ознайомлена(а.с.14, 51). 16.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, згідно статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №41149, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка є боржником за кредитним договором №GP-5937303 від 27.01.2014 року, укладеним із АТ "Банк Ренесанс Капітал", правонаступником якого є АТ "Перший український міжнародний банк". Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період із 22.10.2019 року по 21.10.2020 року. Сума заборгованості складає 77357,64 грн. (а.с.16). 27.01.2021 року на підставі виконавчого напису №41149 від 16.12.2020 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ "Перший український міжнародний банк" усумі 77357,64 грн. За вказаним виконавчим провадженням приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною вчиняються виконавчі дії з примусового стягнення заборгованості (а.с.17-21). Розрахункові листи КНП ''МЛШМД ''КМР'' щодо [PERSON] свідчать, що з заробітньої плати [PERSON] за виконавчим листом стягнуто: за березень 2024 року - 1348,86 грн., за квітень 2024 року - 1429,68 грн., за травень 2024 року - 1429,68 грн., за червень 2024 року - 1429,68 грн., за липень 2024 року - 2050,94 грн. (а.с.22). На виконання ухвали суду відповідачем надано копію кредитної справи за договором №GP-5937303 від 27.01.2014 року, яка містить копію кредитного договору №GP-5937303 від 27.01.2014 року, заяву про вчинення виконавчого напису №382 від 11.12.2020 року, виписку з рахунку [PERSON] (а.с.53-55). Листом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. №11623 від 31.07.2024 року повідомлено, що в межах виконавчого провадження [NUMBER] стягнуто з [PERSON] 8638,36 грн. в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем (а.с.59). На виконання ухвали суду приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. надано копію матеріалів виконавчого провадження [NUMBER], яке містить заяву стягувача про примусове виконання рішення, копію кредитного договору №GP-5937303 від 27.01.2014 року, виконавчий напис №41149 від 16.12.2020 року, постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2021 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 27.01.2021 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 27.01.2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 27.01.2021 року, постанову про звернення стягнення на зоробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.10.2021 року, постанову про зупинення виконавчих дій від 28.08.2024 року (а.с.76-101). Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України "Про нотаріат", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. керувалася статтями 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Пунктом 2 Розділу 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року по справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно ст.265 ч.2 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття, а для вчинення виконавчого напису необхідно подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року по справі №6-887цс17, які також знайшли своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №320/8269/15-ц від 16.05.2018 року в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Згідно приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін у повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001 року, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника, а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Статтями 4, 12, 13, 89 ЦПК України передбачено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог до [PERSON] і вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", що є підставою для визнання виконавчого напису №41149 від 16.12.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, відсутня правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів, отже грошові кошти у розмірі 8638,36 грн., які були стягнуті на користь відповідача при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, підлягають поверненню позивачці, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано, то суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та держави, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що стягненню підлягають витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., виходячи з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме договір про надання правничої допомоги від 24.07.2024 року, укладений між адвокатом Зайко Ольгою Євгеніївною та [PERSON] , розрахунок №17/1 від 07.08.2024 року, платіжну інструкцію №@2PL269585 від 07.08.2024 року, детальний опис наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 24.07.2024 року, акт наданих послуг №17 від 07.08.2024 року за договором про надання правничої допомоги від 24.07.2024 року. Враховуючи викладене та те, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час, враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved