Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про скасування права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 02 лютого 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №08, після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] . В склад спадщини після смерті останньої входить земельна ділянка площею 3,34 га., кадастровий номер 4823980200:03:000:0016, яка розташована в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №925334 від 30 липня 2008 року. Приватним нотаріусом Первомайського Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області Шинкарук Н.І. позивачу відмовлено в оформлені спадщини за заповітом, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №925334 від 30 липня 2008 року, в кадастровому номері земельної ділянки 4823980200:03:000:0016, вказано невірний КОАТТУ, відповідно до якого земельна ділянка розташована не в межах колишньої Кривоозерської сільської ради. Оскільки земельна ділянка площею 3,34 га, кадастровий номер 4823980200:03:000:0016, вже внесена до реєстру речових прав, тому неможливо внести зміни до відомостей про дану земельну ділянку. Внесення змін до відомостей у Державний земельний кадастр можливо лише після відміни права власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги для захисту її майнових прав і інтересів. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені положеннями ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положення ст.ст.317, 319\~ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно положень ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Судом встановлено, що за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим в реєстрі за №08, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла племінниці [PERSON] , зокрема, земельну ділянку, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №925334 від 30 липня 2008 року площею 3,34 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Мазурівської сільської ради Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області(а.с.9), що підтверджується даними спадкової справи №90/2023, вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №71808949 та він є чинним на день смерті спадкодавця(зворот а.с.39). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , виданого Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайського району Миколаївської області Міністерства юстиції (м.Одеса) 24 травня 2023 року(а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки, площею 3,34 га, кадастровий номер: 4823980200:03:000:0016, що розташована в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №925334 від 30 липня 2008 року, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією (а.с.9). Згідно даних відомостей з Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об`єкта 2199106848236, міститься інформація щодо земельної ділянки площа 3,3435 га, кадастровий номер: 4823980200:03:000:0016, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власник [PERSON] , номер відомостей про речове право: 38767361(а.с.13). Згідно даних довідки Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області за вих.№969/22-24 від 10 квітня 2024 року вбачається, що під час державної реєстрації земельної ділянки власник [PERSON] , приватна власність, площа 3,34 га, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Миколаївська область, Первомайський район, (колишній Кривоозерський), тг Кривоозерська; правовстановлюючий документ Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №925334 від 30 липня 2008 року; кадастровий номер - 4823980200:03:000:0016. При заповненні вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку невірно вказано КОАТТУ кадастрового номеру - 4823980200:03:000:0016. Вірним вважати розташування земельної ділянки в межах території Кривоозерської сільської рад Кривоозерського району Миколаївської області, відповідно до фактичного розташування(а.с.12). Приватним нотаріусом Первомайського Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області Шинкарук Н.І. позивачу відмовлено в оформлені спадщини за заповітом, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №925334 від 30 липня 2008 року, в кадастровому номері земельної ділянки 4823980200:03:000:0016, вказано невірний КОАТТУ, відповідно до якого земельна ділянка розташована не в межах колишньої Кривоозерської сільської ради.(а.с.6). Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно\~з\~ч.3\~ст.152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. За змістом ст.79 ЗК України\~земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно положень ч.ч.1, 3, 4, 10 ст.79-1 ЦК України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. За\~положеннями\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126\~ЗК України встановлено, що\~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За змістом ч.3\~ст.3\~цього\~закону відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер. Частиною 2\~ст.26 цього Закону\~передбачено, що у разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої\~статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку. Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Реєстрація невірних даних унеможливлює реалізацію позивачем його прав щодо користування та розпорядження земельною ділянкою, зокрема, права спадкування вищевказаної земельної ділянки, після смерті [PERSON] .. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, виходячи з аналізу змісту норм чинного законодавства, що регулює відносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved