Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

06.06.2024\~року \~до \~ суду\~звернувся \~позивач \~ АТ\~ «ОТП БАНК », представник позивача Лісова В.Ю.. з позовом\~ до [PERSON] , про стягнення заборгованості. 10.06.2024 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 року відкрите провадження по цивільній \~ \~ \~ \~ справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 24 вересня 2024 року. 11.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 22.07.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором/заявою-анкетою № 2015091123_CARD від 26.03.2017 року, яка виникла станом на 26.03.2024 року у розмірі 67\~739.90 грн., яка складається із наступного: -Заборгованість за тілом кредиту - 12\~935.19 грн.; -Заборгованість за відсотками 1\~962.30 грн.; -Заборгованість за простроченим тілом кредиту -28 064.81 грн.; -Заборгованість за простроченими відсотками - 24 777.60 грн. А також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3\~028.00 грн.. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідно до умов договору про споживчий кредит №2015091123 від 26.03.2017 року відповідач отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п.1 договору про споживчий кредит - кредит у розмірі 11\~782.70 грн. на придбання товару у продавця строком на 19 місяців та відповідно до п. 2 договору про споживчий кредит кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту у розмірі 2\~000.00 грн. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредит видається у розмірі 11\~523.70 грн на придбання товару у продавця 1.250 грн., на сплату послуг на придбання виписок в електронному вигляді. Загальний розмір кредиту 11 532.70 грн.. Доказом придбання товару за кошти банку є видаткова накладена продавця із чітко визначеним товаром отриманим у кредит та сумою розрахунку за товар. Із вказівкою на реквізити сторін та/або одного із сторін, за підписом позичальника.. на підтвердження здійснення оплати товару по видатковій накладній надається фіскальний чек про оплату від 26.03.2017 року. Відповідно до п. 2 Кредитного договору, регулюється видача та обслуговування кредитної картки позичальника. Цим позичальник підтверджує факт приєднання до Публічного договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, що розміщенні на Інтернет сайті банку. На підставі анкети заяви, банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб із встановленим розміром кредитного ліміту, який неодноразово змінювався з огляду на регулярне використання кредитного ліміту відповідачем, а також відсутність звернення із заявою про зменшення кредитного ліміту. На отримання картки було видано розписку, на якій [PERSON] , своїм підписом підтвердила видачу та отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк», та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена. На виконання умов укладеного договору про споживчий кредит та Правил користування карткою, Банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості у зв`язку із порушенням умов Анкети-заяви № 2015091123_CARD від 26.03.2017 року, станом на 26.03.2024 року заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» складає 67\~739.90 грн., яка складається із наступного: -Заборгованість за тілом кредиту - 12\~935.19 грн.; -Заборгованість за відсотками 1\~962.30 грн.; -Заборгованість за простроченим тілом кредиту -28 064.81 грн.; -Заборгованість за простроченими відсотками - 24 777.60 грн. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідачкою наданий відзив на позовну заяву відповідно до якого, остання просила відмовити у задоволені позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що вона є клієнтом АТ «ОТП Банк» та неодноразово при покупці побутової та електронної техніки користувалась послугою «товар в розстрочку», за якою банк надавав кошти за товар, а вона частинами погашала кредит згідно встановленого графіка. Претензій та нарікань до неї, як боржника до цього часу не надходило. Видача їй банківської картки не може бути підтвердженням надання грошових коштів на цю картку і зарахування кредиту на даний рахунок. Тому заборгованості в розмірі 67\~739.90 грн.. у неї не може бути. Кредит на підставі споживчого договору №2015091123 від 26.03.2017 року нею сплачений в повному обсязі в жовтні 2018 року. У відповіді на в відзив позивач посилається на те, що заборгованість за договором споживчого кредиту виникла саме у зв`язку з користуванням відповідачкою кредитною карткою, тобто на підставі п. 2 Договору про споживчий кредит. Оскільки відповідачка активно користувалась кредитною лінією і заборгованість виникла саме у зв`язку з користуванням кредитним лімітом. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається між сторонами виник спір з кредитних правовідносин. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Судом встановлено, що відповідно до умов договору про споживчий кредит №2015091123 від 26.03.2017 року відповідач отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п.1 договору про споживчий кредит - кредит у розмірі 11\~782.70 грн. на придбання товару у продавця строком на 19 місяців та відповідно до п. 2 договору про споживчий кредит кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту у розмірі 2\~000.00 грн. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредит видається у розмірі 11\~523.70 грн на придбання товару у продавця 1.250 грн., на сплату послуг на придбання виписок в електронному вигляді. Загальний розмір кредиту 11 532.70 грн., що підтверджується копією договору. Доказом придбання товару за кошти банку є видаткова накладена продавця із чітко визначеним товаром отриманим у кредит та сумою розрахунку за товар. Із вказівкою на реквізити сторін та/або одного із сторін, за підписом позичальника.. на підтвердження здійснення оплати товару по видатковій накладній надається фіскальний чек про оплату від 26.03.2017 року. Відповідно до п. 2 Кредитного договору, регулюється видача та обслуговування кредитної картки позичальника. Цим позичальник підтверджує факт приєднання до Публічого договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, що розміщенні на Інтернет сайті банку, що підтверджується копією договору. На підставі анкети заяви, банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб із встановленим розміром кредитного ліміту, який неодноразово змінювався з огляду на регулярне використання кредитного ліміту відповідачем, а також відсутність звернення із заявою про зменшення кредитного ліміту. На отримання картки було видано розписку, на якій [PERSON] ,, своїм підписом підтвердила видачу та отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк», та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним, тому вважається укладеним. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно укладеного між сторонами договору погоджені взаємні права та обов`язки сторін. Так, відповідно до розділу .2 укладеного договору про надання споживчого кредиту вбачається, що сторони погодили умову про відкриття відповідачці кредитної лінії та встановлення на неї кредитного ліміту. Відповідно до 2.25 укладеного договору про надання споживчого кредиту сторони погодили розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами. Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного договору про надання споживчого кредиту , АТ «ОТП БАНК» взяті на себе зобов`язання виконав. Згідно зі ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із відповідачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] , порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 26.03.2024 року заборгованість [PERSON] , перед АТ «ОТП Банк» складає 67\~739.90 грн., яка складається із наступного: -Заборгованість за тілом кредиту - 12\~935.19 грн.; -Заборгованість за відсотками 1\~962.30 грн.; -Заборгованість за простроченим тілом кредиту -28 064.81 грн.; -Заборгованість за простроченими відсотками - 24 777.60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений \~ \~ \~ \~ ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту (поточного та простроченого) та відсотках (поточних та прострочених). Так як така відповідальність передбачена умовами кредитного договору і відповідач підписавши договір про надання споживчого кредиту , тобто уклавши договір, та отримавши кредитні кошти погодилася з ними. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. Доводи відповідача про те, що позивачем не доведено перерахування коштів на відкриту на її ім`я Банківську картку суд вважає безпідставними, оскільки відповідачка активно користувалась банківською карткою та встановленими на неї грошовими коштами, також періодично вносила платежі на погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується роздруківкою операцій проведених за платіжною карткою, з якого вбачається, що відповідачка активно користувалась банківською карткою, знімала готівку, проводила розрахунки за придбані товари. Відповідно до розрахунку заборгованості за укладеним з відповідачкою договором про надання споживчого кредиту вбачається, що відповідачкою частково вносились платежі на погашення кредиту, що підтверджує факт, що відповідачка була ознайомлена з умовами укладеного кредитного договору та частково їх виконувала . Тому доводи відповідача про те, про відсутність заборгованості, суд вважає безпідставними, оскільки взана вище заборгованість виникла саме з укладенням договору про відкриття Банком на ім`я відповідачки кредитної лінії із встановленим кредитним лімітом. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача, [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором/заявою-анкетою № 2015091123_CARD від 26.03.2017 року, яка виникла станом на 26.03.2024 року у розмірі 67\~739.90 грн., яка складається із наступного: -Заборгованість за тілом кредиту - 12\~935.19 грн.; -Заборгованість за відсотками 1\~962.30 грн.; -Заборгованість за простроченим тілом кредиту -28 064.81 грн.; -Заборгованість за простроченими відсотками - 24 777.60 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі а тому\~ відповідно до ч.1 ст.141\~ ЦПК\~України,\~згідно \~якої судовий\~збір \~покладається на\~ сторони\~ пропорційно\~розміру заявлених\~ позовних\~ вимог, судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved