Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, мотивуючи вимоги тим, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. При зверненні позивачки до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав, їй було відмовлено в зв`язку з пропущенням шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України. Позивач мотивує пропущений строк тим, що в серпні 2024 року вона звернулася до нотаріальної контори з питання щодо оформлення спадкових прав після смерті матері, але відповідною постановою від 21 серпня 2024 року позивачці було відмовлено в зв`язку з пропущенням нею шестимісячного троку звернення та повідомлено про існування заповіту на її ім`я. Позивач зазначає, що пропустила строк звернення до нотаріуса з поважних причин, так як їй було відомо, що з введенням в державі 24 лютого 2022 року воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації, строк на прийняття спадщини було продовжено до десяти місяців, відповідно, позивач вважала що в неї ще був час на звернення до нотаріуса. Також, вона не знала про існування заповіту, зробленого матір`ю на її ім`я. Ухвалою від 26 серпня 2024 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися судом належним чином. Педставник позивачки [PERSON] адвокат Махлай О.В. до канцелярії суду подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач Кожанська селищна рада Фастівського району електронною поштою направила письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , та її матір`ю записана [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 20). Після реєстрації шлюбу 28 березня 1992 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.21). [INFO] , померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.8). Після смерті матері позивачки [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25 грудня 2009 року (а.с.13). Земельної ділянки, кадастровий номер 3224982000:01:004:0011, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Волицька сільска рада, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25 грудня 2009 року (а.с.15). Земельної ділянки, кадастровий номер 3224982000:01:004:0013, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Волицька сільска рада, належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 2,4216 га, виданого 23 січня 2008 року та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 23 травня 2014 року. А також, з Простих іменних Акцій акціонерної судноплавної компанії «УКРРІЧФЛОТ», код ЄДРПОУ 00017733, що знаходиться в місті Києві, вул. Нижній Вал №51 які належали спадкодавці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25 грудня 2009 року (а.с.19). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При зверненні позивачки до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після померлої матері, Постановою державного нотаріуса Другої фастівської нотаріальної контори Бігіч С.Ю. від 21 серпня 2024 року, відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Громовою О.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14 вересня 2017 року, реєстр №2953 на майно, що розташоване на території села Волиця Фастівського району Київської області, після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] . Відмова мотивована пропущенням нею шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с.12). Також, нотаріус повідомила позивачку про існування заповіту, складеного матір`ю [PERSON] [INFO] , яким вона заповіла все своє майно доньці [PERSON] . Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., зареєстровано в реєстрі за №2953. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. А Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Отже, позивачці було відомо, що строк для прийняття спадщини є обмеженим 10 місяцями і подати заяву та документи для оформлення спадщини можливо в будь-який час в межах цього строку. В серпні 2024 року (в межах визначеного законодавством строку 10 місяців) позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено та роз`яснено, що з 19 червня 2023 року в зв`язку із набранням чинності Постанови КМ України від 09.05.2023 року № 469, строки прийняття спадщини в Україні повернулись до довоєнних норм, тобто - надається шість місяців для того, щоб прийняти спадщину. Про той факт, що вказані в постановах КМУ №164 від 28.02.2022 року та №719 від 24.06.2022 року строки для подання заяви нотаріусу знову обмежені 6 місяцями, позивачці відомо не було. Отже, із-за повномасштабної агресії російської федерації проти України і введенням, в зв`язку з цим, в Україні воєнного стану (Указ Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), внаслідок чого постійно змінювались умови і вимоги щодо оформлення спадкових прав, що стало об`єктивними, непереборними і істотними труднощами для позивачки, як для спадкоємця, на вчинення дій щодо подання заяви до нотаріальної контори саме в строк до 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті матері. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved