Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Явдошак\~О.О.,звернулася в суд з позовом до відповідача, [PERSON] ,про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 10.08.2016 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Тлумацькому районному\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіальногоуправління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 62. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на спільне життя. З листопада 2019 року спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення не можливе. Просила постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати та залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, однак 22.08.2024 року подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позов визнає (а.с. 17). 05.08.2024 року Тлумацький районний суд Івано-Франківської області постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст.18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 10.08.2016 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Тлумацькому районному\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіальногоуправління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 62, та їй присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2016 року (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про зміну імені, серії [NUMBER] від 21.03.2017 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 4). Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved