Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ТОВ «Донецькі електричні послуги» виконує функці постачальника електричної енергії. За приписами п.1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення, внесення змін продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Згідно п.3.1.9. ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається. Згідно з п.3.2.6 ПРРЕЕ, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції. Відповідач [PERSON] фактично споживаючи електричну енергію та здійснюючи оплати за неї, в т.ч., здійснивши оплату першого рахунку на попередню оплату за розрахунковий період «січень 2021р.» від 18.12.2020 № 305299@2PL213799 на суму 16468,94 грн. приєднався до умов публічного Договору про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), що опублікований на веб-сайті постачальника. Відповідач приєднався до Договору на умовах Комерційної пропозиції «Надійна -Донецьк» постачальника електричної енергії ТОВ «Донецькі енергетичні послуги». Вказана Комерційна пропозиція також є публічною та опублікована на веб - сайті Позивача, в т.ч., у разі зміни її редакцій. Для проведення розрахунків Позивачем було відкрито Відповідачу особовий рахунок № [NUMBER] . У відповідності до паспорту точки розподілу електричної енергії Відповідача (додаток 2 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №4327), об`єкт електрифікації Відповідача, до складу якого входить площадка комерційного обліку EIC-код ТКОЕЕ 62Z8720553938872 - є нежитлова будівля керамічного цеху за адресою: [ADDRESS] . Рахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії та акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за розрахунковий період травень 2023, формувалися відповідно до даних комерційного обліку (інформація про обсяги споживання), які надавалися оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у відповідності до вимог п.п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, главою 9.14 Розділу IХ, главою 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 та ст. 53 Закону України «Про ринок електричної енергії» Відповідна інформація підтверджена у листі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» № 67/3290-вих від 26.02.2024 та у додатку до нього. На підставі отриманих даних про спожиті Відповідачем обсяги електроенергії, Позивачем сформовано Акт прийняття-передавання товарної продукції та рахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії № 4327 від 06.08.2023 р. за липень 2023 року на суму 291021,11 грн. Акт прийняття передавання товарної продукції та рахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії за розрахунковий період липень 2023, були направлені рекомендованим листом на поштову адресу Відповідача. Станом на 01.07.2023 на особовому рахунку Споживача утворилася переплата на суму 96991,59 грн., здійснена Відповідачем передплат від 18.03.2021, від 14.04.2021, від 20.05.2021, від 27.09.2021, від 21.10.2021, від 18.01.2022, від 18.02.2022. З урахуванням розділу 4 Комерційної пропозиції, грошові кошти у сумі 96991,59 грн. було зараховано на за розрахунковий період «липень 2023р» в рахунок погашення існуючої заборгованості. Оплати з чітким призначенням платежів за позовний період не надходили. Отже, в порушення своїх обов`язків Відповідач не виконав свої зобов`язання зі сплати вартості спожитої електричної енергії, в зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 194029,52 грн., за розрахунковий період липень 2023 року, що свідчить про порушення Відповідачем умов Договору, а також цивільного та господарського законодавства України. Станом на дату подачі позову заборгованість за Договором за позовний період становить 194029,52 грн. Крім того, зазначає, що позивачем за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті електроенергії спожитої відповідачем у розрахунковий період липень 2023 року нараховані 3% річних в розмірі 3839,08 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 6290,61 грн. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором у сумі 204159,21 грн., яка складається з: -194029,52 грн. - боргу за спожиту електроенергію за період липень 2023 року; -3839,08 грн. - 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті спожитої електроенергії за липень 2023 року ; -6290,61 грн. - суму інфляційних втрат у розмірі. за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті спожитої електроенергії за липень 2023 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2449,91 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ « Донецькі електричні послуги» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Також пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429, з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг. Між товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», як постачальником енергетичної послуги, та [PERSON] , як споживачем, укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 4327, додатком 2 до якого є комерційна пропозиція «Універсальна» постачальника універсальної послуги ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» для малих непобутових споживачів. Зазначений Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу та укладений сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила). За змістом ч. 1 ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на цьому ринку на договірних засадах. Одним із видів договорів, які укладаються для забезпечення функціонування ринку електричної енергії, є договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Згідно положень ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до абз. 5 п.13 розділу ХVІІ Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно п. 3.1.7 глави 3.1 розділу ІІІ Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника. Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку (п.3.2.14 глави 3.2 розділу ІІІ Правил). Отже, договірні відносини з постачання споживачу електричної енергії постачальником універсальних послуг, за відсутності підписаної споживачем заяви про приєднання, виникають шляхом вчинення споживачем законодавчо визначених конклюдентних дій, спрямованих на укладення такого договору - споживання електричної енергії та (або) оплати її вартості. Відповідно до п. 1.1.2 глави 1.1 розділу І Правил споживання електричної енергії - користування енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів; споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, яка купує електричну енергію для власного споживання. Таким чином, суд приходить до висновку про укладення між сторонами по справі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) без викладення його в письмовій паперовій формі за підписами сторін, оскільки приєднання відповідача до умов розробленого позивачем договору відбулось шляхом здійснення попередньої оплати та фактичного споживання нею поставленої позивачем електричної енергії. У розділі 5 Комерційної пропозиції, зазначено, Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися Споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку. Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». Рахунок за фактичне споживання формується Споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок формується та надається Постачальником Споживачу на підставі отриманих від Споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий Споживачем у відповідному енергоофісі Постачальника. У разі не отримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом самостійно оформленим Споживачем. Згідно пункту 9.1.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, обсяг, формат та порядок обміну (передачі/отримання) даних комерційного обліку визначається регламентами та протоколами інформаційного обміну АКО, а також укладеними договорами між відповідними сторонами інформаційного обміну. Виходячи з вищевикладеного, обсяги спожитої електричної енергії визначає виключно ОСР на підставі власного переліку точок обліку (далі - ТКО) Відповідача, на що Позивач жодним чином не може впливати. Позивач здійснює нарахування на увесь обсяг електричної енергії, який йому передав ОСР. Відповідно до галузевого законодавства та договірних умов, Позивач не впливає на визначення переліку ТКО споживача та на визначення обсягів спожитої електричної енергії. Рахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії та акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за розрахунковий період травень 2023, формувалися відповідно до даних комерційного обліку (інформація про обсяги споживання), які надавалися оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у відповідності до вимог п.п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, главою 9.14 Розділу IХ, главою 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 та ст. 53 Закону України «Про ринок електричної енергії» Відповідна інформація підтверджена у листі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» № 67/3290-вих від 26.02.2024 та у додатку до нього. На підставі отриманих даних про спожиті Відповідачем обсяги електроенергії, Позивачем сформовано Акт прийняття-передавання товарної продукції та рахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії № 4327 від 06.08.2023 р. за липень 2023 року на суму 291021,11 грн. Акт прийняття передавання товарної продукції та рахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії за розрахунковий період липень 2023, були направлені рекомендованим листом на поштову адресу Відповідача. У розділі 4 Комерційної пропозиції зазначено, що Прийняттям цієї Комерційної пропозиції, Споживач надає Згоду та доручає Постачальнику здійснювати повернення грошових коштів, що надійшли в рахунок оплати електричної енергії (аванси, переплати тощо), шляхом їх зарахування між відповідними рахунками, в тому числі із спеціальним режимом використання (між договорами в разі повного переходу з постачання електричної на умовах універсальної послуги до постачання за вільними цінами), таким чином, щоб забезпечити їх коректне відображення, зокрема, у випадку помилкового перерахування Споживачем, зарахування переплат в рахунок погашення заборгованості чи споживання майбутніх періодів, у випадку коригування обсягів оператором системи, та в інших випадках, в тому числі при внесенні змін до чинного законодавства. Станом на 01.07.2023 на особовому рахунку Споживача утворилася переплата на суму 96991,59 грн., здійснена Відповідачем передплат від 18.03.2021, від 14.04.2021, від 20.05.2021, від 27.09.2021, від 21.10.2021, від 18.01.2022, від 18.02.2022. З урахуванням розділу 4 Комерційної пропозиції, грошові кошти у сумі 96991,59 грн. було зараховано на за розрахунковий період «липень 2023р» в рахунок погашення існуючої заборгованості. Оплати з чітким призначенням платежів за позовний період не надходили. Отже, в порушення своїх обов`язків Відповідач не виконав свої зобов`язання зі сплати вартості спожитої електричної енергії, в зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 194029,52 грн. (291021,11 грн. заборгованість за липень 2023 року - 96991,59 грн. здійснена [PERSON] переплата), за розрахунковий період липень 2023 року, що свідчить про порушення Відповідачем умов Договору, а також цивільного та господарського законодавства України. Станом на дату подачі позову заборгованість за Договором за позовний період становить 194029,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом п. 2.1 глави 2 розробленого позивачем та розміщеного на його офіційному веб-сайті договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (в редакції, чинній з 01.01.2019), ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», як постачальник, здійснює продаж електричної енергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. п. 17 п. 5.2.2 глави 5.2 розділу V Правил постачальник електричної енергії зобов`язаний надавати послуги з постачання електричної енергії споживачам із дотриманням установлених показників якості електропостачання, які характеризують рівень комерційної якості надання послуг з постачання електричної енергії, перелік та величини яких затверджуються Регулятором. Даний обов`язок поширюється також і на постачальника універсальних послуг (п.5.3.1 глави 5.3 розділу V Правил). Судом встановлено, що на виконання договірного зобов`язання з безперервного постачання електричної енергії комерційної якості позивачем ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» в липні 2023 до об`єкту непобутового споживача [PERSON] здійснювалось постачання електричної енергії в загальному обсязі 42340 кВт/год., що безпосередньо підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), який містить інформацію про обсяги споживання нею електричної енергії за вказаний період, а також даними щодо зняття контрольного показника засобу комерційного обліку (лічильника), встановленого на об`єкті відповідача станом на 31 липня 2023 року. Доказів на спростування обставин споживання поставленої ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» електричної енергії та належності іншій особі на праві користування (власності) об`єкта непобутового споживача, за яким здійснювалось таке електропостачання, відповідачем суду надано не було. Окрім того, належних письмових доказів на підтвердження ненадання ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» послуги з постачання електричної енергії за вказаним об`єктом або надання цієї послуги неналежної якості чи в інших обсягах, ніж ті, що були визначені позивачем, матеріали цивільної справи також не містять. Відповідно до п. 5.1 глави 5 розробленого позивачем та розміщеного на його офіційному веб-сайті договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (в редакції, чинній з 01.01.2019) споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору. Згідно п. 5.5. вищезазначеного договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРРЕЕ. Відповідно до пункту 5.8 розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п.5.7 Договору). Відповідно до п. 2 Комерційної пропозиції постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електроенергію, розрахованими у відповідності до норм чинного законодавства зокрема, на момент публікації цієї комерційної пропозиції відповідно до постанови НКРЕКП від 05.10.2018 №1177. Таким чином, нарахування позивачем вартості використаної відповідачем електричної енергії здійснювалось відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, положень ст. 7 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка передбачає здійснення на ринку електричної енергії державного регулювання цін (тарифів) на послуги постачальника універсальних послуг. Відповідно до п. 4.12 розділу ІV Правил плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Судом встановлено, що розрахунковим періодом за укладеним сторонами договором є календарний місяць, а повна оплата рахунку постачальника мала бути проведена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятій споживачем (п.п.5.8, 5.11 глави 5 Договору). Згідно умов комерційної пропозиції (п.2.1) повна оплата споживачем обсягу спожитої електричної енергії проводиться протягом 10 робочих днів від дати отримання платіжного документа, але не пізніше 20 календарного дня періоду, наступного за розрахунковим. Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок постачальника (п.5.10 глави 5 Договору). З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що позивачем на поштову адресу відповідача 06.08.2023 було надіслано Акт приймання - передавання та рахунок за спожиту електричну енергію. Крім того позивачем на адресу відповідача була направлена претензія (вимога про сплату),однак, станом на дату подачі позовної заяви заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором залишились несплаченою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за змістом п.1.1.2 Правил є малий непобутовий споживач, оскільки вона купує електричну енергію для власного споживання, електроустановки якого приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 50 кВт. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно приписів ч. 2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч.1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Підставою виникнення цивільних прав та обозів є зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч .2 ст.11 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Підсумовуючи вищенаведене, судом встановлено, що договір про постачання електричної енергії був укладений сторонами шляхом приєднання відповідача до розробленого позивачем договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на його офіційному веб-сайті, за фактом споживання нею електричної енергії, без оформлення окремого письмового договору на підтвердження існування між сторонами договірних правовідносин, який би містив персоніфіковані дані та особистий підпис відповідача. Разом з тим, відсутність окремого письмово оформленого договору між позивачем ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», як постачальником, та відповідачем, як споживачем, не позбавляє відповідача обов`язку оплатити надані позивачем послуги з постачання електричної енергії. Такий висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі №164/1965/16-ц. За вказаних обставин у відповідача [PERSON] , як споживача, безпосередньо виник обов`язок здійснити повну оплату вартості наданої ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» послуги з постачання електричної енергії за цінами (тарифами), встановленими відповідно до законодавства, в строк не пізніше 20 числа кожного місяця, наступного за розрахунковим періодом (незалежно від отримання рахунка постачальника), та на протязі всього періоду споживання нею поставленої позивачем електричної енергії для непобутових потреб. Таким чином позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, забезпечивши електроустановки відповідачу електричною енергією належної якості в об`ємі 42340 кВт/год у липні 2023, які надано оператором системи розподілу (виконує функції адміністратора комерційного обліку), АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (додаються), у відповідності до вимог п. 4.3, 4.12, п. п. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IХ, глави п. 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 В той час, під час судового розгляду справи відповідачем не було зазначено достатніх правових підстав для невиконання ним обов`язку щодо оплати наданої позивачем послуги з постачання електричної енергії, а також не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погашення зазначеної вище суми заборгованості за спожиту електричну енергію шляхом перерахування грошових коштів на спеціальний рахунок ТОВ «Донецькі енергетичні послуги». Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник (Споживач), який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора (Постачальник) зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості 3 % річних та інфляційних втрат вбачається, що за липень 2023 року, відповідачу нараховані 3 % річних у сумі 3839,08 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 6290,61 грн. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд визнає правильним надані позивачем розрахунки заборгованості за спожиту електричну енергію в жовтні 2023, 3% річних та інфляційних втрат, які відповідають встановленим законодавством порядку і тарифам. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» в повному обсязі були виконані договірні зобов`язання, забезпечивши електроустановки відповідача електричною енергією належної якості в липні 2023, в свою чергу, відповідачем, як споживачем, який отримував послуги з постачання електричної енергії, не був виконаний встановлений чинним законодавством обов`язок з проведення оплати за поставлені ним обсяги електричної енергії у повному розмірі, строки та порядку, передбачені укладеним між сторонами договором. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» заборгованість за спожиту електричну енергію в липні 2023 року в сумі 194029,52 грн., окрім того, з відповідача слід стягнути 3 % річних у сумі 3839,08 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 6290,61 грн., а всього 204159,21 грн., тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2449,91 грн. (3062,38 грн. (1,5% від ціни позову) * 0,8 (коефіцієнт), оскільки позовна заява сформована в системі «Електронний суд». Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] , тому з цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2449,91 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 2449,91 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved