Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Решетар В.В. звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 19.09.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №32. Від шлюбу з відповідачем по справі мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що з відповідачем по справі за останній період шлюбу між ними постійно виникали конфлікти, сварки і сімейні стосунки були припинені досить тривалий час. Вважає, що шлюб розпався, так як немає подружнього життя, спільне господарство вони не ведуть, спільного бюджету не мають та між ними немає почуття любові та поваги. Позивачка, зазначає, що більше одного року проживають окремо від відповідача. Разом з цим, позивачка вказує, що останнім часом в сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча вона прикладала для цього максимум зусиль. Майнового спору між ними немає. З наведеного позивачка вважає, що спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім з відповідачкою інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, строк на примирення не надавати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.07.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Решетар В.В. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. 18.07.2024 року подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, строк на примирення не надавати. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрих кодовими ідентифікаторами №0600938927429, №0600944231169 в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2002 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, України за актовим записом №32, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданим 19.09.2002 виконкомом Нересницької сільської ради, Тячівського району,Закарпатської області. (а.с.18). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданих 19.10.2007 та 16.03.2017 виконкомом Нересницької сільсьської ради Тячівського району Закарпатської області Україна за актовими записами №6 та №51. (а.с.12-14). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що\~подружнє\~життя\~між\~сторонами\~не\~склалося. Шлюбні відносини у подружжя відсутні більше одного року. Оскільки позивачка наполягає\~на\~розірванні\~шлюбу\~з\~відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved