Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Медичний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Т.Судовська звернулася до суду із заявою, в якій просила вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що останній знаходиться на стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі з 02.10.2024 року, госпіталізований вперше. 02.10.2024 року, о 15-31 годині [PERSON] затриманий нарядом поліції в річці Дніпро, де перебував по пояс у воді та погрожував самогубством. Згідно з рапортом співробітників поліції «при появі наряду почав стрімко перебігати на інший берег Дніпра, на неодноразові заклики повернутися не реагував, повідомляв, що хоче скоїти самогубство, так як бачить невідомих осіб, які слідкують за ним та хочуть йому зашкодити, чув нібито різні голоси...». Після затримання був переданий спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги, лікар [PERSON] , доставлений до приймального відділення в мокрому одязі. Згоду на госпіталізацію не надав, у зв`язку з чим був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе. 03.10.2024 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічних спостережень, прийшла до висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого, переважно маячного психотичного розладу з суїцидальними тенденціями. За психічним станом є небезпечним для себе. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, [PERSON] заперечував щодо госпіталізації, оскільки психічно хворим себе не вважає. У річці Дніпро опинився адже втікав від поліцейських, які його переслідували з [ADDRESS] . Він спочатку убігав від них, згодом сів у тролейбус і поїхав через греблю Дніпрогес. Поліцейські рухались за тролейбусом на автомобілі. З них двоє чи троє були у цивільному одязі, а два поліцейських одягнуті по формі. Після переїзду греблі він вийшов з тролейбусу і через річку Дніпро намагався втекли від переслідування. Причину такого переслідування [PERSON] суду не пояснив. Також зазначив, що відмовляється приймати ліки і пити воду, які надають у лікарні, адже вони також можуть підсипати йому у воду наркотики, п`є воду з крану. На клопотання останнього судом було призначено іншого адвоката з центру надання безоплатної правничої допомоги. Захисник особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, [PERSON] адвокат Кара Ю.М. з урахуванням позиції підзахисного заперечувала проти примусової госпіталізації. Прокурор заперечувала щодо госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, адже заявник не довів, що на час розгляду клопотання особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, являє небезпеку для себе чи оточуючих. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] є її колишнім чоловіком. Його батьки мешкають на тимчасово окупованій території Херсонської області. Останній раз бачила його приблизно два місяці тому, ніяких суіцидальних нахилів не помітила. Ніколи не казав, що чує якийсь голоси. Останнім часом іноді зловживає алкогольними напоями. На запитання суду повідомила, що не може гарантувати, що [PERSON] не здійснить самогубство, адже вони мешкають окремо. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює у патрульній поліції у м.Запоріжжя. Приблизно о 15-30 02.10.2024 року отримали виклик про подію біля нижнього шлюзу Дніпрогес. По приїзду охоронець повідомив, що у річці Дніпро стоїть чоловік і півгодини кличе на допомогу. Коли спустилися до річки побачили особу, яка стоїть по пояс у воді в одязі. Коли звернулися до нього, він заборонив підходити, попередив, що буде себе різати або пригне у воду. Десь дві години намагалися встановити з ним контакт, однак він не бажав виходити з води, постійно кричав, озирався у сторону Дніпрогесу, казав, що його переслідують «опера», які перебувають позаду, хоча окрім них трьох (свідка з іншим поліцейським, і самого [PERSON] ) більше нікого поруч не було. Викликали службу порятунку на воді, але через низький рівень води їх катер не зміг дістатися до [PERSON] . Було прийнято рішення добиратися самотужки. Коли вони почали до нього наближатися, останній почав убігати в напрямку греблі. Далі рятувальник схопив його за руку, і вони разом витягли [PERSON] на берег, де одягнули кайданки, щоб він не завдав собі шкоди, і викликали спецбригаду швидкої медичної допомоги. Коли надягли кайданки він заспокоївся. Суд,\~заслухавши пояснення\~представника заявника,\~лікаря-психіатра,\~свідків,\~особи,\~щодо якої\~вирішується питання\~про госпіталізацію\~до психіатричного\~закладу у\~примусовому порядку, захисника, думкупрокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~психіатричного закладу\~без її\~усвідомленої згоди\~або без\~згоди її\~законного представника,\~якщо її\~обстеження або\~лікування можливі\~лише в\~стаціонарних умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до т..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається\~з висновку\~комісії лікарів-психіатрів\~від 03.10.2024\~року [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого, переважно маячного психотичного розладу з суїцидальними тенденціями. За психічним станом є небезпечним для себе. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Лікар у судовому засіданні повідомила, що на час доставлення [PERSON] до лікувального закладу, в організмі останнього етанолу та слідів наркотичних засобів виявлено не було. Враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів від 03.10.2024 року, надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що психічний стан [PERSON] залишається незадовільним, зберігаються маячні ідеї, критики до власної поведінки немає, через що останній являє небезпеку для себе, покази свідка [PERSON] , який був очевидцем поведінки [PERSON] , суд вважає доведеною доказами по справі необхідність госпіталізації [PERSON] , [INFO] , до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved