Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07.01.2022 року у розмірі 41142 грн 72 к. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 07.01.2022 року відповідач встановив мобільний додаток «monobank». Відповідно до п. 1 розділу 1 «Терміни та визначення» умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», мобільний додаток «monobank» - сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію, відповідно до довідки про етапи реєстрації, та надавши пакет документів, відповідач підписав анкету-заяву та запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Мonobank», шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач ознайомився та погодився, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Мonobank», з підписанням якого 07.01.2022 року в мобільному додатку договір набуває чинність. На етапі реєстрації відповідач, за допомогою смартфону, здійснюється генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів), яка буде використовуватися у мобільному додатку для засвідчення усіх дій. Згідно із п. 6 Запевнення відповідач визнав, що удосконалений електронний підпис (УЕП) є аналогом власноручного підпису та його накладання має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. П. 2 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг Мonobank, відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. На підставі укладеного Договору 07.01.2022 року відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У разі виходу пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка на 3,1% місяць з першого дня користування кредитом та 6,2% на місяць, у випадку наявності простроченої заборгованості. Позивач зазначив, що на відміну від кредитних договорів, за якими загальний розмір кредиту надається відразу, в договорі про надання споживчого кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені, а тому сукупна сума всієї заборгованості за тілом кредиту може включати в себе заборгованість за частиною кредиту, строк сплати якої не закінчився (поточне тіло кредиту), та/або заборгованість за частиною кредиту, яка не була повернута в обумовлений термін (прострочене тіло кредиту). АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач свої зобов`язання не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, внаслідок чого станом на 11.02.2024 року у Відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 41142 грн 72 к. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому просить суд стягнути вказану заборгованість та витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату та час судового засідання, належним чином, відзив на позов не подав, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.01.2022 року [PERSON] підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, які надає АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», у виді відкриття поточного рахунку у гривні на її ім`я (а.с.10). Відповідно до п. 4 Довідки про етапи реєстрації, після ознайомлення Анкети-заяви та Запевнення відповідач підписав їх шляхом натискання кнопки «Підписати» та отримав примірник підписаного в електронній формі документа на адресу електронної пошти, зазначеної ним у мобільному додатку. Підписавши анкету-заяву та Запевнення відповідач погодилася з Умовами шляхом накладання УЕП на документ (8, 11-12). До кредитного договору банком долучено Витяг з умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а.с. 15-27). Відповідно тарифу «Чорна картка monobank» та Паспорту споживчого кредиту «Чорна картка monobank», строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 25 років з правом автоматичного продовження, мета кредиту - на споживчі потреби, тип кредиту поновлювана кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання, пільговий період 62 дні, пільгова процентна ставка 0,00001 % базова відсоткова ставка 3,1 % в місяць (37,2% річних), збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості) (а.с. 28-32). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» вбачається, що загальний залишок заборгованості відповідача за наданим кредитом станом на 11.02.2024 року складає 41142 грн 72 к., із яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 41142 грн 72 к. (а.с. 9). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а відповідно до ч. 2 вказаної статті якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, проте відповідач своє зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у зазначеному вище розмірі, а тому суд вважає, що права позивача порушені та підлягають судовому захисту, у зв`язку з чим з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028 грн підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved