Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

14 серпня 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Березівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 27.02.2022 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підпис відповідачем здійснено у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер № [NUMBER] , строк дії 01/26, тип Універсальна. Позивач зазначає, що відповідач користувався кредитним лімітом (кредитна лінія до 200\~000 грн), відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, відповідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 року, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконала, тобто не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим, станом на 22.07.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 50 510 грн 00 коп, яка складається з наступного: 50 510 грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту. Ураховуючи наведене, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 лютого 2020 року у розмірі 50 510,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредит 50 510,00 грн; вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2024 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України судом 14 серпня 2024 року було скеровано запит на ім`я голови Раухівської селищної ради Одеської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . З отриманої судом 16 серпня 2024 року відповіді зареєстроване місце проживання [PERSON] є: [ADDRESS] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 20 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання 12 вересня 2024 року, 02 жовтня 2024 року не з`явився, при цьому 11 вересня 2024 року та 01 жовтня 2024 року надіслав на адресу суду клопотання в якому просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання 12 вересня 2024 року, 02 жовтня 2024 року не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.02.2022 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підпис відповідачем здійснено у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер № [NUMBER] , строк дії 01/26, тип Універсальна. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконував. Відповідно до статті 526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Частиною 2 статті 1050\~ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що станом на 22.07.2024 року у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 50\~510 грн 00 коп, а саме: -50 510 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту. Наявність заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 27.02.2022 року за період з 27.02.2022 року до 22.07.2024 року. Крім того, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви виписку за договором № б/н від 27.02.2022 року за період з 27.02.2022 року до 22.07.2024 року, яка підтверджує факт користування відповідачем кредитною карткою номер № [NUMBER] . Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, вказано, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Судом встановлено, що підписавши Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг відповідачка на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 ЦК України, приєдналася до розділів «Загальні положення», «Кредитні карти», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Відповідачка погодилася з визначеними у Заяві умовами кредитування, а саме з типом кредиту, розміром ліміту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, процентною ставкою в межах та поза межами пільгового періоду, типом процентної ставки, порядком повернення кредиту та наслідками прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором. Умови укладеного між сторонами кредитного договору позивачем були виконані, а саме відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок та надана можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідачкою [PERSON] не спростовано наявність у неї заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк», як і не спростовано суму заборгованості. Інших доказів, які б підтверджували відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відповідачкою не надано, такі у матеріалах справи відсутні. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останньої на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 50 510 грн 00 коп. Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи зазначене, з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2\~422,40 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 05 серпня 2024 року.

Outcome: approved