Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недієздатною його тещу [PERSON] , [INFO] , та призначити заявника її опікуном. В обґрунтування вимог у заяві зазначено, що теща заявника має стійкі і хронічні розлади психіки, є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Через незадовільний стан здоров`я [PERSON] не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не усвідомлює свої дії та не має можливості особисто реалізовувати свої права. Враховуючи той факт, що в [PERSON] невпинно прогресують стійкі, хронічні психічні розлади, то існує нагальна потреба у встановленні над нею опіки. Заявник проживає разом зі своєю дружино та тещею, але дружина заявника за станом здоров`я не може доглядати свою мати, оскільки сама тяжко хвора та має інвалідність ІІ групи, а тому заявник, як зять та близький родич хворої, особисто несе тягар з догляду та піклування за тещею та фактично виконує функції її опікуна. З метою забезпечення захисту особистих немайнових і майнових прав та інтересів [PERSON] , яка за станом свого здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, заявник вважає за необхідне ухвалення судом рішення про визнання його тещі недієздатною та призначити його її опікуном. 28.02.2024 судом відкрито провадження у справі та призначено захисника заінтересованій особі - [PERSON] - через Черкаський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги. 12.03.2024 в судовому засіданні судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . 12.03.2024 за клопотанням заявника судом постановлено ухвалу про призначення судово-психіатричної експертизи, проведення якої було доручено експертам Черкаської філії Державної установи «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Павлова, 46, Сміла, Черкаська область, 20700). На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 15.07.2024 на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта Черкаської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №367 від 28.06.2024, у зв`язку з чим ухвалою від 17.07.2024 судом поновлено провадження у справі. 12.08.2024 судом здійснено звернення до опікунської ради при виконавчому комітеті Черкаської міської ради про надання суду подання про доцільність призначення заявника опікуном над його тещею з обов`язковим наведенням вмотивованих аргументів щодо запропонованої особи опікуна. 23.09.2024 заявником подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, які характеризують особу заявника та підтверджують його можливість бути призначеним опікуном над недієздатною особою. 26.09.2024 від представника органу опіки та піклування Черкаської міської ради - Чуйко В.В., який діє на підставі довіреності №42-01-21 від 08.01.2024, - на адресу суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі та зазначив, що підтримує вимоги заявника та вважає їх такими, що підлягають задоволенню судом. Разом з такою заявою суду надано подання (висновок) опікунської ради при виконавчому комітеті Черкаської міської ради про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] .. В судове засідання з розгляду справи представники органу опіки та піклування Черкаської міської ради та [INFO] не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи. [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта №367 від 28.06.2024, відповідно до якого [PERSON] внаслідок наявного в неї хронічного стійкого психічного захворювання позбавлена здатності особисто брати участь та особисто давати пояснення в судовому засіданні, суд вважає за можливе провести судове засідання з розгляду справи без її участі. В судовому засіданні заявник та його представник - адвокат Вакуленко О.П., який діє на підставі доручення №26 від 09.02.2024 для надання безоплатної вторинної правничої допомоги та довіреності від 09.02.2024, посвідченої директором Черкаського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] , - підтримали вимоги заяви та наполягали на їх задоволенні. Заявник додатково пояснив, що його теща не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також не спроможна самостійно реалізовувати свої права та виконувати свої обов`язки. Зазначив, що він зі своєю дружиною проживає разом з тещею і здійснює догляд за нею. Пояснив, що з числа близьких родичів у [PERSON] є тільки донька, яка є дружиною заявника, але вона за станом здоров`я не може виконувати функції опікуна, а тому він є єдиною близькою для тещі особою, яка може належним чином піклуватися про неї, а тому бажає бути її опікуном. Представник [PERSON] - адвокат Гаврилов Д.О., який діє на підставі доручення №40 від 01.03.2024 для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, виданого Черкаським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, - в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] , оскільки обставини, які викладені у заяві [PERSON] , відповідають дійсності і [PERSON] потребує сторонньої допомоги, а визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки сприятиме захисту її інтересів. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини. Заявник є зятем [PERSON] , [INFO] , оскільки перебуває у зареєстрованому шлюбі з її донькою [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами, які видані органами державної реєстрації актів цивільного стану /а.с. 9, 17/. Згідно паспортних даних заявник зі своєю дружиною зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] /а.с. 5-6, 10-11/. Заявник працевлаштований і працює з 06.03.2020 охоронником у ТОВ «ЯВІР», де позитивно характеризується /а.с. 25, 26, 103, 104/. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 19.01.2024, а також станом на 09.08.2024, заявник на території України до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та у розшуку не перебуває /а.с. 28, 108/. Згідно медичних довідок заявник не звертався за допомогою до лікаря-психіатра та за станом здоров`я не має протипоказань для здійснення опікунства /а.с. 27, 29, 105, 106/. Заявник з 07.07.2014 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по інвалідності, як особа яка має 3 групу інвалідності за загальним захворюванням /а.с. 8/. Дружина заявника перебуває на пенсійному обліку з 03.07.2013 та отримує пенсію по інвалідності, як особа яка має 2 групу інвалідності за загальним захворюванням і за станом здоров`я має обмеження щодо праце пристосування /а.с. 12, 13/. [PERSON] з 05.12.2016 дотепер має зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання за адресою: [ADDRESS] , - проте фактично проживає за місцем реєстрації своєї доньки та зятя, що підтверджується відомостями про зареєстроване місцем проживання та актом опитування сусідів від 18.01.2024 за місцем фактичного проживання /а.с. 14, 20, 35/. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 04.07.2022 [PERSON] з 01.07.2022 встановлено І «А» групу інвалідності безстроково внаслідок загального захворювання та визначено, що вона потребує постійного стороннього догляду /а.с. 16/. [PERSON] з 30.09.1967 перебувала у шлюбі з [PERSON] , але її чоловік помер [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб та про смерть /а.с. 18-19/. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №367 від 28.06.2024 [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним захворюванням - деменцією при хворобі Паркінсона, глибокий ступінь, з повною відсутністю мови та неспроможністю до самостійного пересування, через що вона не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними /а.с. 67-68/. Висновок обґрунтований тим, що з 2013 року хвора лікувалася у невролога з приводу хвороби Паркінсона, а з 2018 року до виключно неврологічних розладів приєдналися когнітивні порушення у вигляді розгубленості та незібраності, поступового порушення пам?яті, втрати здатності до самообслуговування, які швидко прогресували. На теперішній час хвора не спроможна самотужки задовольняти власні базові фізіологічні потреби, не змінює положення тіла, не пересувається, мова повністю відсутня, самостійно не приймає їжу, не контролює тазові органи, повністю безпорадна, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. При клінічному дослідженні, на тлі характерних для акінетико-ригідної форми хвороби Паркінсона неврологічних розладів, виявлено лише формально не порушену свідомість, прояви амнестичного дезорієнтування, алалії, глибокий когнітивний дефект, що сягає рівня слабоумства, з відсутністю критики до свого стану. З врахуванням зазначених обставин, надаючи оцінку вимогам заявника суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до положень ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно зі ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зазначені положення закону направлені на забезпечення захисту законних прав та інтересів членів суспільства, щоб запобігти існуванню правочинів, які не відповідають ознаці вільного волевиявлення його учасників та гарантувати належний правовий захист особам, які з об`єктивних причин не можуть самостійно здійснювати свої права та відповідати по своїм обов`язкам. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №367 від 28.06.2024 [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом, через що вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Даний експертний висновок є належним чином мотивований та обґрунтований і містить детальний опис обставин, які свідчать про хронічний та стійкий характер психічних розладів у [PERSON] . Крім того, такий висновок узгоджується і з поясненнями заявника щодо обставин життєдіяльності та стані здоров`я його тещі, а також медичною документацією щодо [PERSON] /а.с. 21-23, 47/,. Отже судом встановлено, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого не може належним чином самостійно набувати та здійснювати свої цивільні права, а також створювати, виконувати та нести відповідальність за своїми обов`язками. За станом здоров`я [PERSON] не здатна до самообслуговування, внаслідок чого відсутність стороннього догляду та опіки створює реальну небезпеку для неї самої, а відтак вимоги про визнання її недієздатною підлягають до задоволення. Щодо встановлення опіки та призначення заявника опікуном, то суд бере до уваги, що положеннями ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Порядок встановлення піклування над особою, яка визнана судом обмежено дієздатною, виконання піклувальником своїх обов`язків та звільнення від повноважень піклувальника визначений Главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Відповідно до положень ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно зі ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно вимог ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Аналіз вищенаведених положень законодавства свідчить, що при вирішенні судом питання про можливість призначення конкретної фізичної особи опікуном, необхідним є дослідження обставин, які свідчать про відповідність потенційного опікуна вимогам закону, можливість виконання ним обов`язків опікуна, а також відсутність обставин, які перешкоджають здійсненню такою особою обов`язків опікуна. Виявлення та оцінка таких обставин покладається на орган опіки та піклування, а суд здійснює контрольну функцію за висновком органу опіки та піклування щодо можливості призначення конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною особою. Саме тому законом визначена обов`язкова вимога щодо наявності подання органу опіки та піклування про призначення фізичної особи опікуном, а на суд покладений обов`язок дослідження такого подання та його оцінка з урахуванням обставин справи. Заявник є зятем [PERSON] , проживає разом з нею та на даний час піклується про свою тещу. Донька [PERSON] , яка є дружиною заявника, за станом свого здоров`я не має бажання та можливості належним чином здійснювати опіку над своєю матір`ю у зв`язку з чим вона підтримує бажання свого чоловіка, щоб саме його призначили опікуном її недієздатної матері, про що зазначила у своїх заявах від 16.01.2024 та від 26.08.2024 /а.с. 24, 107/. Обмежень, передбачених статтею 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном, судом не встановлено. Відповідно до наявного в матеріалах справи подання від 25.09.2024 опікунська рада при виконавчому комітеті Черкаської міської ради не заперечує та вважає за доцільне погодити кандидатуру [PERSON] щодо призначення його опікуном над [PERSON] .. Отже, враховуючи, що заявник є зятем [PERSON] , опікується своєю тещею, медичних протипоказань щодо призначення опікуном не має, а також згодний та має можливість здійснювати опіку над тещею, що в сукупності дає підстави вважати можливим належне виконання заявником обов`язків опікуна над недієздатною тещею, то суд приходить до висновку за можливе призначити заявника опікуном. Разом з тим, відповідно до положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. У зв`язку із даним положенням, суд визначає строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною тривалістю у два роки з дня набуття рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Керівник Черкаської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», направляючи до суду висновок судово-психіатричного експерта №367 від 28.06.2024 одночасно клопотав про відшкодування витрат пов`язаних із проведенням експертизи за рахунок держави, що стверджується листом №769/01-02 від 12.07.2024 року. Із зазначеного листа вбачається, що загальна вартість роботи експерта Черкаської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» при проведенні експертизи [PERSON] становить 6 180,36 грн. (без ПДВ). Зазначені витрати, враховуючи вказані вище норми закону, підлягають відшкодуванню Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок держави. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved