Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

04.03.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 337220, 00 грн, який був переданий [PERSON] на підставі Договору фінансового лізінгу №ZPH0A!00000492 від 19.12.2018 року та стягнути заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 152672 грн 62 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2018 між [PERSON] та позивачем було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № ZPH0A!00000492, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. та зареєстрований у реєстрі під №2197, відповідно до умов якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: HYUNDAI SONATA, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 337220,00 грн. (п. 2.2. Договору лізингу). Відповідно до п. 2.3. договору лізингу строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2. договору лізингу) та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу. За змістом п. 2.4. Договору лізингу предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії договору лізингу. В разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача згідно з умовами цього договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу лізингоодержувачем лізингодавцю не повертається. Умови переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача визначені у п. 11.2. Договору лізингу, відповідно до якого сторони дійшли до згоди про те, що на протязі 10 робочих днів з дня закінчення строку лізингу передбаченого договором, при обов`язкових умовах сплати лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків лізингодавцю, та при обов`язковій відсутності відмови лізингодавця від договору лізингу (розірвання договору) відповідно до умов договору та чинного законодавства, лізингодавець зобов`язаний підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою лізингодавця акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Відповідно до п. 4.1. договору лізингу сплата лізингоодержувачем винагороди за користування предметом лізингу здійснюється відповідно до п. 14.3. договору у складі лізингових платежів, при цьому відсотки розраховуються на залишок невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, виходячи з 360 днів у році. Пунктом 14.3. договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з Додатком 2; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 23,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим договором згідно з Додатком 2. Сплату лізингових платежів Лізингоодержувач здійснює на транзитний рахунок №29094057093690 (п. 14.5. Договору лізингу). 19.12.2018 лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. Відповідно до п. 6.3.3. договору лізингу лізингодавець має право відмовитись від цього договору шляхом дострокового розірвання у випадках передбачених чинним законодавством України. У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1. договору лізингу для цілей цього договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць. Згідно із п. 8.2.1 Договору лізингу у разі настанні події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором. Відповідно до Додатку №2 до Договору лізингу починаючи з 16.01.2019 лізингоодержувач повинен був кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 6620,00 грн. Останній лізинговий платіж лізингоодержувач здійснив 04.07.2023. Після цього лізингові платежів Відповідачем не вносилися. 16.02.2021 у зв`язку із затримкою відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, позивачем було направлено лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту та повідомлення про розірвання Договору лізингу з 09.03.2021. Згідно із п. 8.2.4. Договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. Станом на лютий 2024 року предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатив. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлено,\~що19.12.2018 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу № №ZPH0A!00000492, посвідчений приватним нотаріусом Херсонького міського нотаріального округу Новіковою Л. В. 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копією статуту позивача. Відповідно до п. 2.1 договору лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем транспортний засіб (предмет лізингу) і надати лізингоодержувачу це майно за плату в тимчасове користування. Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого н момент укладання договору наведені в ст. 14 п. 14.1 цього договору, додатку №1 (специфікація). Лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору. (п. 2.2. договору). Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу зазначений у ст. 14 п. 14.2 договору і складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених в Додатку №2 графік лізингових платежів до договору та починається з дати підписання сторонами Акту приймання - передачі предмету лізингу, але у будь-якому випадку не може бути менше одного року (п. 2.3 договору). Предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії договору. В разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача згідно з умовами договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу лізингоодержувачем лізингодавцю не повертається. Відповідно до статті 14 п. 14.1 договору предметом лізингу є автомобіль або мотоцикл згідно зі Специфікацією, викладеною в Додатку №1. Строк лізингу складає 60 місяців (п. 14.2 договору). Відповідно до п. 14.3 договору лізингові платежі та порядок їх сплати: щомісячно, згідно з Графіком та включає в себе: платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з Графіком; винагороди за користування предметом лізингу в розмірі 23,9 річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмету лізингу; платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмета лізингу за цим договором згідно з Графіком. Згідно з п. 8.1 договору для цілей цього договору подією дефолту вважається будь-яка з наступних подій: а) затримання сплати лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або повному обсязі щонайменше на один календарний місяць; б) перевищення заборгованості більше як на 10 відсотків від вартості предмету лізингу, зазначеної у Специфікації; в) несплата лізингоодержувачем більше однієї виплати, яка перевищує 5 відсотків вартості предмету лізингу, зазначеної у Специфікації; г) порушення лізингоодержувачем умов щодо цільового використання предмету лізингу; з) предмет лізингу став недоступним для лізингодавця внаслідок назнаходження його за останньою адресою базування; и) недотримання лізингоодержувачем будь-якої заяви чи запевення, що визначені у статті 7 п. 7.1 договору; і) подання лізингоодержувачем повідомлення про неспроможність виконувати свої зобов`язання за договором, за відсутності клопотання, поданого згідно зі ст. 6 п. 6.4.2 цього договору або відмови у його задоволенні; ї) у випадку викрадення або втрати предмету лізингу, незалежно від того, був такий випадок визнаний страховим и ні; к) у випадку, якщо предмет лізингу знищений, пошкоджений і не може бути відновлений ( в т. ч. при повній конструктивній загибелі відповідно до умов страхування предмету лізингу), незалежно від того був такий випадок визнаний страховим чи ні; л) лізингоодержувач прострочив приймання предмету лізингу на строк понад 10 календарних днів; м) інше істотне порушення лізингоодержувачем умов цього договору. Відповідно до п. 8.2.1 договору у разі настання події дефолту лізінгодавець надає лізінгоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та вимогу про повернення предмету лізингу лізингодавцю із зазначенням строку його повернення. Згідно копії специфікації, яка є Додатком №1 до договору фінансового лізингу № №ZPH0A!00000492 від 19.12.2018 року, предметом лізингу є транспортний засіб HYUNDAI SONATA, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до додатку №2 до договору фінансового лізингу № №ZPH0A!00000492 від 19.12.2018 року, встановлений щомісячний графік платежів за договором. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АТ КБ «Приватбанк» є власником транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно акту приймання передачі, відповідно до договору фінансового лізингу № №ZPH0A!00000492 від 19.12.2018 року представник АТ КБ «Приватбанк» передав, а [PERSON] отримала предмет лізингу 19.12.2018 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, виписки по рахунку відповідача, станом на 05.02.2024 року загальна сума заборгованості за договором фінансового лізингу № №ZPH0A!00000492 від 19.12.2018 року складає 152\~672,62 грн. 16.02.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про одностороннє розірвання договору фінансового лізингу та вимогу щодо повернення банку лізингового майна за актом приймання передачі до 09.03.2021 року. Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (закон №723/97- ВР від 16.12.1997, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Частина 1 статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлює, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі) (ч. 1 ст. 806 ЦК України). Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 частини 1 статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право: відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору. За змістом пунктів 3 та 7 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний: своєчасно сплачувати лізингові платежі; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. Згідно із ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач належним чином умови договору фінансового лізингу № №ZPH0A!00000492 від 19.12.2018 року не виконувала, позивачем було направлено письмове повідомлення про розірвання договору та вимогу повернення предмету лізингу. Відповідач вказані вимоги проігнорував, предмет лізингу лізингодавцю не повернув. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved