Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

В червні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Деснянського районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа: ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 104133051 від 09.06.2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.06.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 104133051 відповідно до умов якого останній були надані кредитні кошти у розмірі 5 000 грн., з встановленим строком користування з 08.06.2021 по 08.07.2021 року. 30.09.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитним договором № 104133051, який укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] на підставі договору №09Т від 30.09.2021 року про відступлення прав вимоги. Таким чином, ТОВ «Мілоан» правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами у повному обсязі та в визначений строк. Станом на 27.09.2023 загальний розмір заборгованості відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 22 000,00 грн. з яких : 5 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 16 500,00 грн. - заборгованість за відсотками; 500,00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами. У зв`язку із вищевикладеним просить суд стягнути із відповідача заборгованість у сумі 22 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору та правничу допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.06.2024 від представника відповідача - адвоката Жупинського М.А. надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач не визнає позовні вимоги Позивача та вважає, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено з наступних підстав. Жодних доказів про перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів на рахунок Відповідача та їх суму позовна заява не містить. Надане позивачем платіжне доручення ТОВ «МІЛОАН» №28549694 від 09 червня 2012 року про перерахування грошових коштів в сумі 5000,00 грн. відповідачу не містить відмітки банку про проведення операції із зарахування коштів на рахунок відповідача, є документом, створеним ТОВ «МІЛОАН» в своїх інтересах, а тому не є належним доказом надання [PERSON] кредиту в зазначеному в позовній заяві розмірі. Зазначаючи вимогу про стягнення з Відповідача основного боргу в сумі 5 000,00 грн. Позивач не надав до суду жодного доказу про те, що саме в такому розмірі було надано грошові кошти Відповідачу за кредитним договором. З кредитного договору вбачається, що строк надання кредиту становить 30 днів з відсотковою ставкою 1 % за одну добу, а тому нарахування Відповідачу відсотків за користування грошовими коштами на підставі ст.1048 ЦК України після сплину 30-ти денного строку є незаконним. Після закінчення строку дії кредитного договору можливе тільки нарахування 3% річних на суму боргу згідно ст.625 ЦК України. Таким чином, враховуючи, що Позивачем не надано доказів надання Відповідачу грошових коштів з підтвердженням розміру наданих в кредит (позику) грошових коштів за договором споживчий кредит №104133051 від 09 червня 2021 року, враховуючи нарахування процентів за межами строку кредитування, нарахування комісії за видачу кредиту, яка в силу закону є нікчемною, вимоги про стягнення тіла кредиту та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами, та комісії за видачу кредиту задоволенню не підлягають. 23.07.2024 на адресу суду через «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій Позивач вважає відзив Відповідача безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне. Як вже раніше зазначалося в позовній заяві, що 09.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» було підписано договір про споживчий кредит № 104133051, на підставі п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Відповідно до п. 1.3. Договору кредит надається строком на 30 днів з 09.06.2021 (строк кредитування). Пунктом 1.4. Договору визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 09.07.2021. Цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1. Договору). Згідно п. 6.5. Кредитного договору, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Кредитор свої зобов`язання за Договором виконав належним чином надавши Позичальнику у користування кредитні кошти, а Позичальник в свою чергу порушив умови Договору, допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту та процентів за користування грошовими коштами, у зв`язку з чим Позивач був вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Щодо доводів представника Відповідача, що надана Позивачем копія платіжного доручення № 28549694 від 09 червня 2021 року не є належним доказом надання Відповідачу кредиту в зазначеному в позовній заяві розмірі. ТОВ «МІЛОАН» є зареєстрованою у належному порядку фінансовою установою, що надає фінансові послуги, зокрема з кредитування, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та свідоцтвом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства ТОВ «МІЛОАН» на виконання умов договору про споживчий кредит № 104133051 від 09.06.2021 перерахувало Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 28549694 від 09.06.2021, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Тобто, на рахунок, наданий Відповідачем для отримання кредитних коштів. Звертає увагу суду, що Позивачу невідомий номер картки, як і первісному кредитору. Повний номер картки вводиться Позичальником та автоматично зашифровується і зберігається у самій платіжній системі LiqPay, через яку здійснюються платежі. Таким чином, платіжне доручення № 28549694 від 09.06.2021, враховуючи вимоги Інструкції, яка була чинною на момент перерахування кредитних коштів, відповідає вимогам та зразку, наведеному у додатку до Інструкції, містить усі обов`язкові реквізити, тобто є належним доказом по справі, а отже доводи представника Відповідача, що надана Позивачем копія платіжного доручення № 28549694 від 09 червня 2021 року не є належним доказом надання Відповідачу кредиту в зазначеному в позовній заяві розмірі, є необґрунтованими та безпідставними. Поряд з цим, звертає увагу суду, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитора, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ДІДЖИ ФІНАНС» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, а також відповідно до п. 35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. ТОВ «ФК «ДІДЖИ ФІНАНС» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних (позичкових) коштів за укладеними з ТОВ «МІЛОАН», договору, щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором (позикодавцем), а дані документи відповідно до п. 35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта - є банківською таємницею. У відповідності до умов кожного з укладеного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно Позичальником при укладанні договору. Отже, Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані ТОВ «МІЛОАН» в рамках укладеного Договору Факторингу № 09Т від 30 вересня 2021 року. Поряд з цим, з метою всебічного та об`єктивного розгляду справи Позивач у прохальній частині даної відповіді на відзив, вважає за доцільне заявити клопотання про витребування виписки по картковому рахунку Відповідача, так як Позивач не має повноважень на здійснення даної процесуальної дії. Щодо доводів представника Відповідача, що не підлягають до задоволення вимоги Позивача про стягнення тіла кредиту та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами, та комісії за видачу кредиту. Як вже зазначалося вище, згідно п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Відповідно до п. 1.3. Договору кредит надається строком на 30 днів з 09.06.2021 (строк кредитування). Пунктом 1.4. Договору визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 09.07.2021. Відповідно до п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 500,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Отже, чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування». Оскільки Відповідач 09.07.2021 року кредит в сумі 5 000,00 грн. не повернула, а продовжувала користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 2.3.1.2. Договору, з якими погодився Відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів в розмірі 15 000,00 грн., тобто за період з 10.07.2021 року по 07.09.2021 року, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам Договору та спростовує доводи Відповідача про незаконність нарахування відсотків за користування кредитом після 09.07.2021. Оскільки Відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконала, доказів, які б спростовували правильність складеного Позивачем розрахунку заборгованості суду не надала, підстав для звільнення Відповідача від обов`язку з повернення використаних нею кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, Позивач приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у загальному розмірі 22 000,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5 000,00 грн. (відповідно до п. 1.2 кредитного договору); заборгованість за відсотками становить 16 500,00 грн. (відповідно до п. 1.5.2. та п. 1.6 кредитного договору); заборгованість за комісійними винагородами становить 500,00 грн. (відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору); заборгованість за пенею становить 0 грн. 25.07.2024 від представника Відповідача - адвоката Жупинського М.А. через «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в яких просив відмовити у задоволенні клопотання Позивача про витребування доказів. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 30.07.2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів по справі задоволено. 19.09.2024 на адресу суду через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» від АТ КБ «Приват Банк» надійшла витребувана судом інформація, а саме виписка про рух коштів по рахунку [PERSON] за період з 09.06.2021 р. по 11.06.2021 р. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, в той же час надав клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 09.06.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , укладено Кредитний Договір № 104133051. Судом встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 5 000 грн., з встановленим строком користування з 08.06.2021 р. по 08.07.2021 р., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Судом встановлено, що 30.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №09Т, ТОВ «МІЛОАН» (ЄДРПОУ: 40484607) було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 104133051 від 09.06.2021р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 42649746), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 22 000,00 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 5000грн.; - заборгованість за відсотками становить 16500грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 500грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. Судом встановлено, що заборгованість розрахована станом на дату укладання до договору факторингу №09Т від 30.09.2021 укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору - реєстрі кредитних договорів. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Оскільки, відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом - то ТОВ «Діджи Фінанс» вважає за доцільне користуватись обсягом прав, якими був наділений попередній кредитор, але в межах, що не суперечать нормам законодавства щодо позовної давності. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 104133051 від 09.06.2021 року - 22 000,00 грн. Також, із наданої АТ КБ «Приват Банк» витребуваної судом інформації стосовно рахунків [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , а саме рух коштів (виписку) по карті № [NUMBER] за період з 09.06.2021 р. по 11.06.2021 року вбачається, що 09.06.2021 на вищевказаний рахунок надійшли кошти у розмірі 5 000 грн. від ТОВ «Мілоан». За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) у відзиві на позовні заяву Відповідачкою та її представником на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що відповідачем у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: засвідчена копія Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.04.2024; Додаткова угода №003478013524 від 10.05.2024 до Договору №42649746 про надання правничої допомоги від 01 квітня 2024; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних [PERSON] , необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення з [PERSON] на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 6 000 грн. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved