Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

21 лютого 2024 року до Зміївського районного суду Харківської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] , у якій позивач просить: припинити, починаючи з 01.06.2022, стягнення аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 28.11.2019; визнати виконавчий лист по справі № 610/3237/19 від 28.11.2019 таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 28.11.2019 з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2019 і до досягнення його повноліття. Аліменти він сплачує в повному обсязі. Син попросив забрати його від матері до себе, і з того дня і по теперішній час він проживає разом з ним. Позивач забезпечує дитину всім необхідним, а відповідачка не приймає участі у забезпеченні сина та його утриманні. Тому звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.02.2024 справу передано за підсудністю до Балаклійського районного суду Харківської області, яка надійшла 18.03.2024. Ухвалою від 04.04.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 04.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 04.09.2024 від представника відповідачки адвоката Бреславець М.Г. надійшли письмові пояснення, у яких просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Відповідачка завжди утримувала і утримує свого сина [PERSON] , забезпечує його розвиток, займається побутом та лікуванням. У лютому 2022 році під час війни виїхала разом із ним до м.Умань, Черкаської області, де лише за власні кошти та заощадження забезпечувала достатній та безпечний рівень життя для себе та дитини. З лютого 2022 року по 28.09.2022 позивач взагалі не цікавився ні життям, ані здоров`ям дитини. Аліменти не перераховував, посилаючись на війну. У вересні 2022 року вони повернулися до Харківської області. Відповідачка почала працювати в КНП «ОЦО» в місті Харкові. Для збереження життя вони з сином вирішили, що він тимчасово буде мешкати у бабусі за адреою: [ADDRESS] , де він і мешкає по теперішній час. Утримання та забезпечення достатнього рівня життя дитини продовжує здійснювати відповідачка, яка постійно спілкується з сином та приїжджає до нього, здійснює купівлю одягу, предметів розвитку та усього іншого, що потребує дитина, перераховує дитині кошти на потреби. У судовому\~засіданні позивач\~та його\~представник \~адвокат Гетьман\~О.М.\~позов в\~частині припинення\~стягнення аліментів\~підтримали,\~наполягали на\~його задоволенні,\~оскільки дитина\~проживає разом\~із батьком\~та знаходиться\~на повному\~його утриманні.\~Відмовилися від\~позовних вимог щодо визнання виконавчого листа по справі № 610/3237/19 від 28.11.2019 таким, що не підлягає виконанню Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином. Відповідачка викликалась за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причини неявки суду не повідомили, відзив не подали. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши позивача, його представника, свідка, неповнолітнього [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] у смт Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 28.11.2019 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14-17). 04.12.2019 на підставі зазначеного рішення суду Балаклійським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист (а.с. 11-12). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08.01.2020 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 08 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 150 (а.с. 18-20). Згідно довідки про доходи, виданої 21.11.2023, з [PERSON] працівника філії ГМУ «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» за період з січня 2022 року по жовтень 2023 рік стягнуто аліменти у розмірі 314077,37 грн. (а.с. 13). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи, складеного 19.02.2024 виконкомом Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] разом із сином [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-23). Згідно довідок № 6309-7001963972, № 6309-7001963954 від 19.02.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] та [PERSON] фактично проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-24). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 20.06.2024 виконавчим комітетом Донецької селищної ради, 17.06.2024 було проведено обстеження умов проживання [PERSON] , 2008 р.н., під час якого було встановлено, що неповнолітній разом із батьком [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS] . З 19.02.2024 по 14.06.2024 родина була оформлена як ВПО в Зміївському районі с. Геніївка, на даний час повернулися на своє постійне місце проживання. Підтвердили факт постійного проживання [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON] з 01.06.2022 (а.с. 67). Згідно довідки ПЖКГ «Донецьке» від 25.06.2024 [PERSON] та [PERSON] , 2008 р.н., разом зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 68). В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] повідомив, що після розлучення батьків проживав разом із матір`ю. Коли почалась війна, він разом із матір`ю поїхали до м. Умань. В червні 2022 він зателефонував батькові, щоб його забрав до себе. На теперішній час проживає разом із батьком та його родиною у смт Донець. Батько забезпечує його всім необхідним, мати пересилає йому кошти на картку, дає готівкою та у минулому році купила квадрацикл. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її онук [PERSON] разом з нею та батьком [PERSON] з 01.06.2022 року проживає в [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, аліменти на утримання дитини стягуються із того з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь другого з батьків, із ким дитина проживає на відповідній правовій підставі (за домовленістю між самими батьками, рішенням органу опіки та піклування, рішенням суду). Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин. Відтак, з урахуванням предмета спору (звільнення від сплати аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Матеріалами справи, показами свідка та поясненнями неповнолітнього [PERSON] підтверджується, що син сторін, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , його утриманням займаються як батько, так і мати. Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що в даному випадку стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини є недоцільним та таким, що не відповідає їхньому призначенню, а тому позовні вимоги в частині звільнення від сплати аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 28.11.2019 по справі № 610/3237/19 (провадження № 2/610/1049/2019) обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, а саме, з дати набрання рішення законної сили, оскільки позивачем не доведено, що син проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні саме з 01.06.2022. \~ \~ \~ \~Суд критично оцінює надану представником відповідачки розписку неповнолітнього [PERSON] про його проживання з бабусею (а.с. 94), оскільки сам [PERSON] в судовому засіданні не зміг пояснити, коли і у зв`язку з чим писав її. Крім того, підтвердив, що проживає разом із батьком та його родиною за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Представник позивача в судовому засіданні відмовилася від позовних вимог щодо визнання виконавчого листа по справі № 610/3237/19 від 28.11.2019 таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене вище, позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial