Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

25 травня 2023 року представник приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява мотивована тим, що 17 березня 2020 року між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № ЕР-136436551, за яким забезпечено транспортний засіб «ВАЗ 21011», державний номерний знак [NUMBER] . 02.05.2020 о 20:30 год на вул. Миколаївське шосе у м. Кривому Розі мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ 21011», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та «ВМW X5», державний номерний знак [NUMBER] . Постановами Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2020 № 216/2587/20, та від 01.06.2020 № 216/2845/20, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП. Згідно з умовами полісу № ЕР-136436551, на підставі страхового акту № 200000305441 від 20.05.2020, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «ВМW X5», державний номерний знак [NUMBER] складає 127 400 грн, та позивачем було здійснено страхове відшкодування на вказану суму. Посилаючись на вищевказані обставини представник позивача просив суд задовольнити позов, та стягнути вищевказану суму боргу з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до полісу № ЕР-136436551 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було забезпечено транспортний засіб «ВАЗ 21011», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 216/2587/20 від 13.05.2020, яка набрала законної сили 26.05.2020, та постановою № 216/2845/20 від 11.06.2020, яка набрала законної сили 23.06.2020, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130, 124 КУпАП, та встановлено, що 02 травня 2020 року, о 20 годині 30 хвилин, по вул. Миколаївське шосе у м. Кривому Розі, біля шиномонтажу, водій [PERSON] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER] , під час зміни напрямку руху, виїхавши на зустрічну смугу допустив зіткнення з автомобілем «ВМW X5», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, а водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Автомобіль «ВМW X5», реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Згідно розрахунку суми страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВМW X5», реєстраційний номер [NUMBER] становить 127 400 грн. Страховим актом № 200000305441 від 20.05.2020, та платіжною інструкцією № 3Р051333 від 22.05.2020, підтверджено виплатупозивачем [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 127 400 грн. Нормою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідновимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі №461/2217/19. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно приписів ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пп. в пп 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Страховик може реалізувати право регресу виключно після виплати ним страхового відшкодування потерпілій у ДТП особі й тільки в межах цього відшкодування. Страхова компанія має право стягнути з особи суму виплаченого страхового відшкодування у разі, якщо цю особу було визнано винною у встановленому законом порядку - судом (ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України). Таким чином, суд вважає вимоги позивача правомірними, останній наділеним правом регресної вимоги до відповідача, а відтак позов підлягає задоволенню. При цьому, суд враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved