Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 31 липня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 874507 від 04.11.2022. Відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. 24.01.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу № 2401-24 у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуває право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 874507 від 04.11.2022 у загальному розмірі 13 601,01 грн. Відповідач своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач двічі в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про судове засідання. Суд надсилав ухвалу, позовну заяву з додатками та повідомлення про виклик до суду на адресу відповідача, що є зареєстрованим місцем проживання відповідача. Поштовий конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання є належним повідомленням (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої, другої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Системне тлумачення частини четвертої статті 223, частини першої статті 280 ЦПК України свідчить, що вирішення питання щодо проведення заочного розгляду справи належить до дискреційних повноважень суду. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 26 вересня 2024 року суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи». Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 04.11.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 874507. Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Відповідно до умов договору відповідачу надано: сума кредиту у розмірі 5 000,00 грн; строком на 181 днів; процентна ставка - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення: за перший день користування кредитом (включно) - 0%; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 475% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 5 382,86% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 13 601,01 грн. 24.01.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу № 2401-24 у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуває право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 874507 від 04.11.2024 в загальному розмірі 13 601,01 грн. Відповідач має заборгованість - 13 601,01 грн, яка складається з наступного: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 601,01 грн. - сума заборгованості за відсотками. ОЦІНКА СУДУ Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, у зв`язку з укладенням договорів факторингу позивач набув право вимоги за кредитними договорами № 874507 від 04.11.2024. Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тим самим порушив умови кредитного договору, а також вимог статтей 509, 526, 1054 ЦК України. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 13 601,01 грн підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved