Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

26.07.2024 [PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просить суд встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житло (квартиру [ADDRESS] ), яке видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 28.05.1993, реєстровий номер 5-1035. 19.08.2024 справа прийнята до розгляду в порядку окремого провадження. Заяву обґрунтовано тим, що наразі [PERSON] позбавлена можливості провести реєстраційні дії зі своєю власністю, оскільки в правовстановлюючому документі на квартиру, а саме в Свідоцтві про право власності на житло (квартиру [ADDRESS] ), яке видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 28.05.1993, реєстровий номер 5-1035, зазначено, що квартира належить [PERSON] , а в паспорті громадянина України [NUMBER] ім`я заявника [PERSON] . В судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити. Заінтересована особа просила розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Судом встановлені наступні факти. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, яке видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 28.05.1993, реєстровий номер 5-1035, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.12.1988 Серії [NUMBER] , запис в якому зроблено російською мовою, шлюб між « [PERSON] » та « [PERSON] » розірваний. Прізвище громадянки після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Згідно паспорту громадянина України КК [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] . Висновки суду. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику документу, який необхідний заявнику для оформлення майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою щодо факту належності померлому чоловіку заявниці свідоцтва про право власності на житло. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що правовстановлюючий документ на квартиру - Свідоцтво про право власності на житло, яке видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 28.05.1993, реєстровий номер 5-1035, за яким квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , належить, [PERSON] ( [INFO] ). Написання прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] » виникло внаслідок перекладу з російської мови на українську. Усунення вказаної помилки можливо лише шляхом встановлення факту належності [PERSON] вказаного документу. Встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформлених правовстановлюючих документів дає можливість заявнику реалізувати свої права як власника майна. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved