Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

У квітні 2021 року представник первісного позивача АТ «Креді Агріколь Банк» - Дивисенко Тетяна Олексіївна звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №\~6/1600243 від 14 серпня 2020 року у загальному розмірі 320\~896,82 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4\~813,45 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог первісний позивач зазначив, що 14 серпня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~6/1600243, згідно п.1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 281\~990,99 грн., строком з 14 серпня 2020 року по 13 серпня 2026 року зі сплатою 9\~% річних та комісійної винагороди в розмірі 1,7\~% в місяць від суми кредиту, зазначеної у п. 1.2. кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за Комплексним договором №\~4/1600243 укладеним між Банком та Позичальником 10 червня 2019 року відповідно до якого Позичальнику було видано кредит на суму 272\~824,50 грн. Так, банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами, однак, відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки та комісія у встановлені договором строки не сплачені. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 26 березня 2021 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 320\~896,82 грн., що складається з: строкова заборгованість за кредитом 260\~740,87 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 14\~253,07 грн.; нараховані відсотки 893,73 грн.; нарахована комісія 4\~638,02 грн.; прострочені відсотки 12\~543,01 грн.; прострочена комісія 27\~828,12 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії 0 грн. Первісний позивач також посилався на те, що з метою досудового врегулювання спору Банк надсилав Відповідачу вимогу про погашення заборгованості за договорами. Проте, заборгованість не погашено, у зв`язку із чим первісний позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2021 року постановлено викликати сторони в судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2021 року постановлено перейти від розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13 квітня 2022 року від Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на адресу суду надійшла заява про заміну сторони у справі на правонаступника, у зв`язку із тим, що 16 грудня 2022 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №\~3-2021, згідно з яким, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №\~6/1600243 від 14 серпня 2020 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2022 року клопотання ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задоволено та постановлено замінити позивача у справі за № 369/5511/21 з Акціонерного Товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у її відсутність до суду не подала, правом на подання відзиву не скористалася. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6/1600243, згідно п.1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 281 990,99 грн., строком з 14 серпня 2020 року по 13 серпня 2026 року зі сплатою 9% річних та комісійної винагороди в розмірі 1,7% в місяць від суми кредиту, зазначеної у п. 1.2. кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за Комплексним договором № 4/1600243 укладеним між Банком та Позичальником 10 червня 2019 року відповідно до якого Позичальнику було видано кредит на суму 272 824,50 грн. Згідно п.2.1. кредитного договору, надання кредиту здійснюється безготівково шляхом перерахування кредитних коштів в день видачі кредиту на рахунки заборгованості за договором, визначеного п. 1.2 Договору, в сумі, визначеній п.1.1. Договору. Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується: меморіальним ордером №\~REF2450945 від 14 серпня 2020 року (про рефінансування кредитної заборгованості, сума 1\~151,84 грн.); №\~REF2450945 від 14 серпня 2020 року (про рефінансування кредитної заборгованості, сума 3\~640,81 грн.), №\~REF2450945 від 14 серпня 2020 року (про рефінансування кредитної заборгованості, сума 4\~638,02 грн.), №\~REF2450945 від 14 серпня 2020 року (про рефінансування кредитної заборгованості, сума 8\~272,42 грн.), №\~REF2450945 від 14 серпня 2020 року (про рефінансування кредитної заборгованості, сума 9\~276,04 грн.), №\~REF2450945 від 14 серпня 2020 року (про рефінансування кредитної заборгованості, сума 20\~356,99 грн.), №\~REF2450945 від 14 серпня 2020 року (про рефінансування кредитної заборгованості, сума 234\~654,87 грн.). Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору Банк надсилав Відповідачу вимогу №\~10451/4573 від 07 грудня 2020 року та №\~10451/95 від 12 січня 2021 року про погашення заборгованості за кредитним договором №\~6/1600243 від 14 серпня 2020 року, однак станом на день звернення позивача до суду з позовом заборгованість відповідачем сплачена не була. Доказів протилежного станом на момент винесення рішення суду надано не було. 16 грудня 2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №\~3-2021, згідно з яким, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №\~6/1600243 від 14 серпня 2020 року. Вказане підтверджується, зокрема, договором про відступлення права вимоги №\~3-2021 від 16 грудня 2022 року, реєстром прав вимог №\~3-2021 від 16 грудня 2021 року, актом приймання-передачі від 20 грудня 2021 року Розширеного реєстру прав вимог щодо Кредитних договорів станом на 20 грудня 2021 року до Реєстру прав вимог №\~1 від 16 грудня 2021 року до Договору про відступлення права вимоги №\~3-2021 року від 16 грудня 2021 року та платіжним дорученням №\~61516 від 21 грудня 2021 року на суму 857\~034,61 грн. призначення платежу «оплата вартості прав вимоги зг. Додатку №\~1 до Договору про відступлення права вимоги №\~3-2021 року від 20 грудня 2021 року. Відповідно до Повідомлення від 21 грудня 2021 року, АТ «Креді Агріколь Банк» повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги за кредитним договором №\~6/1600243 від 14 серпня 2020 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З представлених позивачем письмових доказів, зокрема розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~6/1600243 від 14 серпня 2020 року вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювала, внаслідок чого, у неї перед позивачем станом на 26 березня 2021 року утворилась заборгованість у сумі 320\~896,82 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати відсотків, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved