Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за заявою-договором № 2511111-603 від 12.11.2021 у розмірі 116254,25 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.11.2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву-договір № 2511111-603 про надання кредиту. Відповідно до п.1.1 розділу 1 Кредитного договору позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб за такими умовами: 75211,84 грн - сума кредиту; строк кредиту 60 місяців; проценти за користування кредитом 0,01 % річних; комісія за обслуговування кредиту: 3,9 % щомісячно. Відповідно до п. 1.11 розділу 1 Кредитного договору позичальник просив надати йому кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.2.2, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України та п.2.1 - на рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі у сумі 75211,84 грн, шляхом перерахування на його поточний рахунок [NUMBER] в АТ «Таскомбанк». Кредитні кошти відповідачу були надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. За доводами позивача, умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановленому договором строки не повернуті, що мало наслідки утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Станом на 24.12.2023 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 116 254,25 грн. з яких 66380,48 грн -\~заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 8,35 грн -\~заборгованість по процентам (в т.ч. простроченим); 49865,42 грн - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій). З метою захисту майнових прав АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з цим позовом. Від представника позивача разом з позовом надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, згідно із ст.128 ЦПК України, повідомлялась своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надалав, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 12.11.2021 року уклали договір № 2511111-603 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на загальну суму 75211,84 грн, строком на 60 місяці, зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом, та з комісією за обслуговування кредиту в розмірі 3,9% щомісячно. Згідно до п. 2.5 кредитного договору, позичальник погоджується з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що міститься у Додатку № 1 до цієї заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Відповідно до п. 1.11 розділу 1 Кредитного договору позичальник просив надати йому кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.2.2, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України та п.2.1 - на рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі у сумі 75211,84 грн, шляхом перерахування на його поточний рахунок [NUMBER] в АТ «Таскомбанк». Відповідно до умов п. 3.3.2 кредитного договору, банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цією Заявою-договором вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку. До кредитного договору № 2511111-603 від 12.11.2021, укладеного між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , позивач долучив Інформаційне повідомлення про згоду передачі АТ «Таскомбанк» персональних даних, Графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 2511111-603 від 12.11.2021 року, Дозвіл на обробку персональних даних, підписаних [PERSON] . На підтвердження перерахування кредитних коштів АТ «Такскомбанк» надано меморіальний ордер № 800841405 від 12.11.2021 на суму 75211,84 грн. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що\~відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 24.12.2023 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 116 254,25 грн. з яких: 66380,48 грн -\~заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 8,35 грн -\~заборгованість по процентам (в т.ч. простроченим); 49865,42 грн -заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій). 19.10.2023 року\~відповідачу\~було надіслано повідомлення-вимога № 160996/70.2.2 про повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, що підтверджується копіями накладних АТ «Укрпошта» від 25.10.2023 та опису вкладень у цінний лист від 25.10.2023. Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правилами ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1ст.638 ЦК України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено положеннями ст. 1055 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, а також матеріалів справи, суд приходить висновку, що шляхом підписання Заяви-договору про надання споживчого кредиту № 2511111-603 між банком та [PERSON] 12.11.2021 укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит в максимальному розмірі 75211,84 грн.. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором № 2511111-603 від 12.11.2021 в сумі 66380,48 грн за кредитом, 8,35 грн по відсотках, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії в сумі 49865,42 грн, то суд зважає на таке. Відповідно до ч. 2ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 вказаного Закону Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 цих Правил, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом є витрати споживача, уключаючи комісії. Тож наведеними нормами права передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Умовами укладеного сторонами кредитного договору - інформацією, яка зазначена у заяві № 2511111-603 від 12.11.2021, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,9% від суми кредиту. Проте ні у цій заяві, ні в інших наявних у справі доказах немає переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена ця щомісячна комісія. І це при тому, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, так як її споживач має право отримувати безоплатно. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію, при укладенні кредитного договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.11, абз. 1 ч. 2, ч. ч. 4, 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування`є нікчемними положення умов договору на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування про його обов`язок щомісячно сплачувати позивачеві комісію за обслуговування кредитної заборгованості. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 49865,42 грн, а відтак, позовні вимоги АТ «Такскомбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2511111-603 від 12.11.2021 становить 66388,83 грн. яка складається з: 66380,48 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8,35 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1729,19 грн (66388,83 х 3028 / 116254,25). На підставі викладеного,

Outcome: partial