Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

12 серпня 2024 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа - Товарна Біржа «НЕРУХОМІФСТЬ-ПІВДЕНЬ» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, в якому просять визнати дійсним договір №3398 від 23 березня 1999 року купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , укладений на Товарній Біржі «НЕРУХОМІСТЬ-ПІВДЕНЬ» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачі вказують, що 23 березня 1999 року між ними та [PERSON] як власником будинку [ADDRESS] (на дату укладення договору - Жовтневого) району Миколаївської області було укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку. Вказаний договір був укладений на Товарній Біржі «НЕРУХОМІСТЬ-ПІВДЕНЬ» та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод під реєстровим №3398 від 23 березня 1999 року. Спор щодо умов договору та порядку його виконання відсутній. Однак, нотаріально договір не посвідчувався, та на даний час нотаріальне укладення даного договору неможливе, оскільки [INFO] [PERSON] померла, що змусило позивача звернутися за захистом свого права до суду. Ухвалою від 22 серпня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 25 вересня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 08 жовтня 2024 року представник позивачів надав суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач Шевченківська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про дату, час та міце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки представника відповідач не повідомив, відзиву не подав. Третя особа Товарна Біржа «НЕРУХОМІСТЬ-ПІВДЕНЬ» про дату, час та місце судового засідання повідомлена належно, пояснень чи заперечень суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, у зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача та третьої особи про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від них заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача та третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено Миколаївський район Миколаївській області. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 березня 1999 року, [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] придбали будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно наданої копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дунаєвецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), [PERSON] після реєстрації шлюбу 05 жовтня 2001 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Мирнівської сільської ради від 14 жовтня 1998 рок, зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий №89 від 14 жовтня 1998 року. Згідно з п.5 зазначеного договору будинок проданий за 3900 грн., що отримані продавцем до підписання договору та належить новим власниками [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п.6 договору продавець засвідчила, що вона зобов`язується у термін не пізніше 23 березня 1999 року виселитися з відчужуваного будинку та здійснити виселення та виписку всіх проживаючих у ньому осіб та звільнити його від належного їм майна. Вказаний договір укладено на Товарній Біржі «НЕРУХОМІСТЬ-ПІВДЕНЬ», зареєстровано у журналі реєстрації біржових угод за №3398 від 23 березня 1999 року, та в подальшому нотаріально не посвідчувався. Договір купівлі-продажу вищевказаного будинку зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за №89 23 березня 1999 року. Як слідує з ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2023 року у справі №477/2046/23 (провадження 2/477/694/23) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис про смерть №219 від 13 січня 2017 року. На даний час позивачі позбавлені можливості розпорядження своїм майном з огляду на положення ст.227 ЦК УРСР 1963 року. Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Положеннями ст. 42 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної). Згідно з вимогами ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. Невиконання цих вимог тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України в редакції 1963 року суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. В цьому випадку не вимагається подальшого нотаріального посвідчення угоди. Позивачами надані належні докази на підтвердження факту укладення договору купівлі-продажу спірного будинку між ними та [PERSON] , його виконання та обставин, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди. Таким чином, суд вважає можливим захист прав позивачів шляхом визнання вказаного договору дійсним.

Outcome: approved