Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

В липні 2024 року МКП «Миколаївводоканал» звернулось до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 39\~430,93 грн. та судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м.\~Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі споживачам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами за вказаною адресою було укладено шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Проте відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної несплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 21.12.2020 по 27.06.2024 наявна заборгованість у сумі 39\~430,93 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 38\~326,61 грн. та абонентської плати в розмірі 1\~104,32 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача МКП Миколаївводоканал в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Від нього 30.09.2024 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва, сформованого 26.06.2024, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано три особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва, сформованого 19.07.2024, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані вказані особи. Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язань щодо сплати спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою станом на червень 2024 року утворилася заборгованість за період з 21.12.2020 по 27.06.2024 в розмірі 39\~430,93 грн., що підтверджується розрахунком позивача, яка складається із заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 38\~326,61 грн. та абонентської плати в розмірі 1104,32 грн. Нарахування за надані послуги у зазначений період відбувалось відповідно до затверджених норм згідно благоустрою помешкання, на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 592 від 14.07.2017 за нормою 9/8,85 куб.м. та №\~661 від 28.07.2021, за нормою 9,1/9,1 куб.м. на одну людину на місяць, які діяли на зазначений у заборгованості період. За особовим рахунком споживачів встановлена абонентська плата в розмірі 38,08\~грн. Свої обов`язки щодо надання послуг МКП «Миколаївводоканал» виконувало в повному обсязі, скарг від споживачів послуг за вищезазначеною адресою не надходило. Проте відповідачі свої обов`язки щодо оплати за надані послуг не виконали. Відповідачам було надіслано попередження про необхідність оплати боргу, який утворився станом на 25.01.2024, яке відповідачами виконано не було. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству. Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем). Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, відповідачі є споживачами комунальної послуги, що надає позивач, оскільки між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення, однак вони не сплачують вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у споживачів виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від них виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідачі відмовлялись від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися, або надавалися не в повному обсязі, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг, або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг - суду надано не було. Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів статті 11 Цивільного кодексу України. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Статями 68, 162\~Житлового кодексу\~України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За період з 21.12.2020 по 27.06.2024 наявна заборгованість у сумі 39\~430,93 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 38\~326,61 грн. та абонентської плати в розмірі 1\~104,32 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.07.2024, право власності на кВ. 67 в буд. [ADDRESS] ні за ким не зареєстровано. Оскільки відповідачі, будучи зареєстрованими в кВ. [ADDRESS] є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою, заборгованість за спожиті послуги в добровільному порядку не погасили, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідачів боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 39\~430,93 грн., обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі цього позову, в загальній сумі 2\~422,40 грн. у рівних частках, а не солідарно як просить позивач, тобто по 807,47 грн. з кожного. Враховуючи викладене позов в цілому підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial