Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим,\~ що 16.10.2020 р. між ТОВ «ФК «ФОРЗА», та [PERSON] було укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000201013097. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФК «ФОРЗА» та акцептована [PERSON] , 16.10.2020 р., шляхом підписання електронним підписом відповідача вчиненим одноразовим ідентифікатором.\~ Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 4729.00 (чотири тисячi сiмсот двадцять дев`ять гривень, нуль копійок) грн. на поточний/картковий рахунок [NUMBER] вказаний Відповідачем при оформленні Договору позики (п. 1.6). На умовах Договору позики (п.п. 5.1.) Кредитодавець надало Відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Договором позики №000201013097 у розмірі 4729.00 грн., а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 14.11.2020 р. (п.п. 5.5.), процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1.85 % (п.п. 5.12.), відсотки за користування коштами у разі неповернення коштів після закінчення строку - 2,5% в день (п. 5.13). Так, Відповідач погасив проценти за користування кредитом в сумі 2624,70 грн., внаслідок чого оформив 14.11.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п. 5.10 Договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 4729,00 грн. ще на 30 днів, кінцева дата погашення кредиту 14.12.2020 р., що підтверджено Графіком платежів (Додаток до договору про надання позики на умовах фінансово кредиту №000201013097.1 від 14.11.2020 р), копія додається. Відповідач не виконав свої зобов`язання: всього оплатив 2624,70 грн., дата останньої оплати 14.11.2020 року, та припинив вносити платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. 30.06.2021р. ТОВ «ФК «ФОРЗА» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф», уклали Договір факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики, станом на 10.05.2024 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 19 041,68 грн., а саме:\~ залишок заборгованості за тілом 4729.00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 2 624,70 грн.;\~ залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) 10 640,25 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.;\~ інфляційне збільшення 1 047,73 грн. (нараховано Новим кредитором за період 15.12.2020 по 23.02.2022). Отже, загальна сума заборгованості Відповідача становить 19 041,68 Ухвалою суду від 17 травня 2024 року відкрито провадження у\~ справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено відкрите судове засідання на 10 червня 2024 року. Витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про рух коштів, а саме поступлення на картковий рахунок № [NUMBER] , що був/є відкритий на ім`я Позичальника [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] в день оформлення договору позики №000201013097 від 16.10.2020 року (виписка з рахунку та/або інший документ, тощо). Представник позивача в позовній заяві\~ просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення в справі. Представник позивача при звернені до суду просив розглядати справу за його відсутності і у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Через неявку сторін в судове засідання, призначене на 10 червня 2024 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 05 липня 2024 року. 25 червня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь з АТ КБ «ПриватБанк, в якій повідомлено, що на ім`я [PERSON] відкрито картковий рахунок\~ № [NUMBER] . Додатково надали виписку по вищевказаному рахунку за період з 16.10.2020. Відповідач в судові засідання 10 червня 2024 року та 05 липня 2024 року не з`явився, про розгляд справи повідомлялася належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою та адресою, вказаною в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Фіксування судового засідання технічними засобами фіксації не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 16.10.2020 між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000201013097, за умовами якого товариство надає клієнту грошові кошти в сумі 4729,00 грн\~ строком на 30 днів з процентною ставкою 1,85% в день. Процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору. Загальна орієнтовна вартість кредиту становить 7353,70 грн. Відповідно до п.4.1 договору договір та зміни до нього укладаються в письмовій формі. У випадку оформлення Договору чи здійснення інших дій, пов`язаних із його виконанням в онлайн-режимі на Офіційному сайті Товариства, за допомогою засобів електронного зв`язку, електронні документи, оформлені і підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що мають рівну юридичну силу з документами, складеними на паперовому носієві і підписаними власноручним підписом. Договір укладений сторонами шляхом їх підписання електронними цифровими підписами. Відповідач підписав\~ документ з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором b825904z. Додатком до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000201013097 від 14.11.2020 року складено графік платежів, відповдіно до якого датою платежів 14.11.2020, сума основного боргу становить 4 729,00 грн., сума процентів становить 2 624,70 грн. Додатком до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000201013097.1 від 14.12.2020 року складено графік платежів, відповдіно до якого датою платежів 14.12.2020, сума основного боргу становить 4 729,00 грн., сума процентів становить 2 624,70 грн. Вказаний додаток не містить електронного підпису позичальника. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, витрати за кредитом становлять 2 624,70 грн., загальна вартість кредиту з урахуванням відсотків становить 7 353,70 грн.. 30.06.2021 між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та ТОВ «ФК «Форза» укладено договір факторингу № 20210630-Ф/2, згідно із яким ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» передано права вимоги до боржників ТОВ «Фінансова компанія «Форза». Перехід права вимоги відбувається з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеній в Додатку № 1 до цього договору. Витягом з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20210630-Ф/2 від 30.06.2021 підтверджено, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 000201013097 від 16.10.2020 і загальна заборгованість за договором становить 7353,70 грн.,. яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 4729,00 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 2624,70 грн. Відповідно до копії платіжного доручення № 184 від 02.03.2021 ТОВ ФК "Артеміда-Ф" сплатило ТОВ "ФК "Форза" 30084,23 грн згідно договору факторингу № 20210226-К/2 від 26.02.2021. Згідно з копією платіжного доручення № 185 від 03.03.2021 ТОВ ФК "Артеміда-Ф" сплатило ТОВ "ФК "Форза" 34158,24 грн за договором факторингу № 20210226-Ф/2 від 26.02.2021. 10 травня 2024 року позивачем складено розрахунок заборгованості [PERSON] , відповідно до якого залишок заборгованості за тілом становить 4 729,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування становить 2 624,70 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період з 01.07.2021 по 28.09.2021) становить 10 640,25 грн.; інфляційне збільшення становить 1 074,73 грн. (нараховано новим кредитором за період з 15.12.2020 по 23.02.2022 року). Крім цього, позивачем додано договір про надання правові допомоги від 08 травня 2024 року за № 20240508-1, укладений між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-ІФ»; розрахунок суми судових витрат на суму 7 000,00 грн., до якої включено оплату послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, підготовку позовної заяви та подання клопотання у ході розгляду справи 09 липня 2021 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» підготувало на адресу [PERSON] повідомлення про сплату заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000201013097 від 16 жовтня 2020 року в сумі 7 353,760 грн. На підставі клопотання представника позивача про витребування доказів від 14 травня 2024 року, ухвалою суду від 17 травня 2024 року судом витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про рух грошових коштів на банківському рахунку [PERSON] та виписку з банківського рахунку останньої. Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] відкрито картковий рахунок\~ № [NUMBER] . Згідно виписки з АТ КБ «ПриватБанк» від 25 червня 2024 року по банківському рахунку [PERSON] № [NUMBER] за 16 жовтня 2020 року було зараховано грошові кошти на суму 3 500,00 грн., без визначення особи, яка зарахувала вказані грошові кошти; 11 700,00 грн., без визначення особи, яка зарахувала вказані грошові кошти; 4 600,00 грн., без визначення особи, яка зарахувала вказані грошові кошти; 4 000,00 грн., без визначення особи, яка зарахувала вказані грошові кошти; 5 000,00 грн., без визначення особи, яка зарахувала вказані грошові кошти. Даних щодо зарахування грошових коштів в сумі 4 729,00 грн. від ТОВ «ФК «Форза» за умовами кредитного договору від 16.10.2020 року, матеріла вказаної виписки не містять. На підставі клопотання представника позивача про витребування доказів від 26 червня 2024 року, ухвалою суду від 05 липня 2024 року судом витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про рух грошових коштів на банківському рахунку [PERSON] та виписку з банківського рахунку останньої, із відображенням відправника коштів. Відкладено судове засідання на 01 серпня 2024 року. 02 серпня 2024 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла виписка по банківському рахунку [PERSON] за 16 жовтня 2020 року, аналогічна за змістом виписці банку, яка надійшла з АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду 25 червня 2024 року, тобто без деталізації відправника грошових коштів. Відкладено судове засідання на 13 вересня 2024 року. На підставі клопотання представника позивача про витребування доказів від 15 серпня 2024 року, ухвалою суду від 13 вересня 2024 року судом витребувано з АТ «Сенс Банк» та АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про рух грошових коштів на банківському рахунку [PERSON] та виписку з банківського рахунку останньої, а саме про перерахування ТОВ ФК «Форза» на картковий рахунок [PERSON] грошових коштів від 16 жовтня 2020 року. Судове засідання на 09 жовтня 2024 року. 02 жовтня 2024 року на адресу суду від АТ «Сенс Банк» надійшла інформація про те, що АТ «Сенс Банк» не є емітентом картки № [NUMBER] , так як емітентом картки є АТ КБ «ПриватБанк». ТОВ «ФК «Форза» є клієнтом АТ «Сенс Банк». Для виконання ухвали суду АТ «Сенс Банк» необхідно надати: дату (період) транзакції, суму операції, повний номер картки [NUMBER] , а також, при наявності, дані по терміналу (назва мерчанта, ІD терміналу). 08 жовтня 2024 року на адресу суду від АТ «Сенс Банк» надійшла інформація про те, що перерахування коштів з рахунку [NUMBER] ТОВ «Фінансова компанія «Форза» на рахунок № [NUMBER] на ім`я позичальника [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000201013097 від 16.10.2020 в АТ «Сенс Банк» не відбувалось. 08 жовтня 2024 року на адресу суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшла інформація з рахунку ТОВ «фінансова компанія «Форза» за період з 16 по 17 жовтня 2020 року не знайдено переказів з призначенням: Оплата за кредитним договором № 000201013097 від 16.10.2020 позичальник [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] . Підтвердження, що саме кошти від ТОВ «ФК «Форза» надійшли на рахунок [PERSON] 16.10.2020, банк не має змоги надати, так як інформація про платника відсутня. Карта № [NUMBER] клієнтом [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] в банку не відкривалась, тому інформацію про зараховування банк не має можливості надати. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформапційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмові формі. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощену процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлення в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним і Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, встановленому статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі, свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору №4643427 від 19 серпня 2021 року, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з абз. другим частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповдіно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21). Приймаючи до уваги те, що матеріла справи, зокрема первинні бухгалтерські документи, а саме виписка по банківському рахунку [PERSON] № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк»\~ від 16 грудня 2020 року не містить даних про перерахування ТОВ «ФК «Форза», як позичальника за договором позики на умовах фінансового кредиту № 000201013097 від 16 жовтня 2020 року, на банківських рахунок відповідача у справі [PERSON] грошових коштів в сумі 4 729,00 грн. на виконання вказаного договору позики, судом тричі за клопотанням представника позивача витребовувалися докази перерахування позичальником грошових коштів на банківських рахунок відповідача, суд приходить до висновку про відсутність доказів перерахування грошових коштів ТОВ «ФК «Форза», як первісним кредитором, на банківських рахунок відповідача. За таких обставин, враховуючи відсутність доказів перерахування грошових коштів на виконання договору позики від 16 жовтня 2020 року, суд приходить до висновку про те, сторонню позивача не доведено факт перерахування [PERSON] грошових коштів\~ в сумі 4 729,00 грн. 16 жовтня 2020 року\~ на виконання договору позики між ТОФ «ФК «Форза» та [PERSON] та відповідного обов`язку [PERSON] повертати вказані грошові кошти та сплачувати відсотки за їх користування. Тому, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту укладення договору позики відповідно до змісту статті 1046 ЦК України. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що сума перерахованих ТОФ Фінансова компанія «Форза» [PERSON] грошових коштів може включати в себе інші комісії, так як рішення суду не може бути обґрунтоване на припущеннях. Судові витрати у справі за сплату судового збору та надання правничої допомоги, суд відповідно до статті 141 ЦПК України, покладає на позивача.

Outcome: dismissed