Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

До Герцаївського районного суду Чернівецької області звернулась [PERSON] , з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок літер літ «А» загальною площею 40,8 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., літньої кухні літ. «Б» площею 15,80 кв.м, погріб літ. «Пг» площею 16,60 кв.м., ворота [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом, на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем цієї спадщини за законом, та звернулась до приватного нотаріуса Єнакакє Ю.А. із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок позивачу було відмовлено. Спадщину після смерті батька остання прийняла, та оформила право на земельну частку (пай) розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах належного померлому [PERSON] , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧВ №0068917 виданого Герцаївською районною державною адміністрацією Чернівецької області 18 березня 1997 року, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті спадкодавця. Так як позивач прийняв спадщину після смерті батька, а отже набув право власності в порядку спадкування житлового будинку, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Позивач на призначене судове засідання не з`явилась, однак представник позивача адвокат, Онофрей В.К. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Острицької сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомленим по час місце та дату розгляду справи у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. З урахуванням позиції учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, з таких міркувань. Батьком позивача являється [PERSON] , що помер [INFO] . Так як [PERSON] помер у 2002 році, у правовідносинах щодо спадкування повинні застосовуватись норми Цивільного Кодексу Української РСР 1963 із змінами які діяли станом на момент смерті спадкодавця. Так, відповідно до статті 549 ЦК УРСР із змінами та доповненнями на момент виникнення відповідних правовідносин, Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи відкриту на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстрована у нотаріуса за номером 86/2018, вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом який прийняв спадщину після смерті спадкодавця, [PERSON] шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном є його донька, позивачка у справі, [PERSON] . Остання оформила у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця право на земельну частку (пай) розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Перемога», що знаходиться в селі Горбова Герцаївського району Чернівецької області, належного померлому [PERSON] , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧВ №0068917 виданого Герцаївською районною державною адміністрацією Чернівецької області 18 березня 1997 року. Право на вказану земельну ділянку (частку пай) отримала у цілому. Інших спадкоємців які прийняли спадщину після смерті мого батька нотаріусом не встановлено, та таких не має. Відповідно до Витягу з погосподарської книги №1096 від 23.06.2021 року, станом на 1991-1995 року вбачається, що домогосподарство розташоване по [ADDRESS] , відносилось до категорії робочого двору, та є 1950 року побудови. Батько позивача за життя проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно Довідки № 1098 від 23.06.2021 року вбачається, на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в житловому будинку за адресою [ADDRESS] були зареєстрованими та проживали: -Дружина, [PERSON] -Донька, [PERSON] -Онук, [PERSON] Дружина померлого, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.01.2015 року. Спадщину після смерті чоловіка шляхом вступу у фактичне управління або володіння спадковим майном вона не прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи за номером 86/2018, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка не зверталась. Відповідно до заяви [PERSON] , [INFO] від 22.08.2018 року, яка є донькою спадкодавця, спадщину після смерті батька не прийняла, та наміру і бажання звертатись до суду із питань продовження строку на прийняття спадщини відповідно до статті 550 ЦК України 1963 року, або встановлення факту своєчасного прийняття спадщини у неї немає і не буде. Отже, приватним нотаріусом, [PERSON] вірно встановлено коло спадкоємців за законом після смерті спадкодавця, [PERSON] , який помер [INFO] , та єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину є донька спадкодавця, [PERSON] , що вбачається також із Довідки приватного нотаріуса Єнакаке Ю.А. №77/02-14-85/2018 від 29.09.2021 року. Відповідно до технічного паспорту, вищевказане господарство побудоване в 1950 році та складається з: житлового будинку з житлового будинку літ «А» загальною площею 40,8 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., літньої кухні літ. «Б» площею 15,80 кв.м, погріб літ. «Пг» площею 16,60 кв.м., ворота [ADDRESS] . Постановою №86/02-31 від 22.11.2021 року мені було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок на ім`я спадкодавця, та порекомендовано звернутись до суду. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № №86/02-31 від 22.11.2021 виданою приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Єнакаке Ю.А., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві права власності на зазначене вище нерухоме майно. Згідно із ст.328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, у відповідності до ст.1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року. Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває право власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст.13 Закону). За змістом наведених норм виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, крім іншого, питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Записи у погосподарських книгах визнаються в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. За таких обставин, оскільки житловий будинок по [ADDRESS] , був побудований у 1950 році, до моменту набрання чинності Законом України «Про власність», тому суд приходить до переконання про те, що позивач вправі звернутися до суду із вимогами про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст.529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Матеріалами справи підтверджується прийняття спадщини позивачкою після смерті свого батька шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном, так як остання вже оформила право на земельну ділянку (частку пай) яка належала спадкодавцеві. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (Пленум ВСУ п.23 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач будучи спадкоємцем за законом майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Outcome: approved