Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] \~померла його\~дружина [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~домогосподарство,\~розташоване за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Він є спадкоємцем [PERSON] за законом та бажає оформити зазначену спадщину, яку прийняв у визначеному законом прядку шляхом спільного проживання зі спадкодавицею на час її смерті, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки будинок за дружиною не зареєстрований не був, правовстановлюючі документи відсутні. Тому позивач просив визнати за ним право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву, в якій свої вимоги підтримав повністю. Справу просив розглянути без його участі. Представник відповідача в наданій заяві просив рішення прийняти відповідно до вимог чинного законодавства, справу розглянути за відсутності представника міської ради. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає наступне. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була дружиною позивача (а.с. 8, 9). Зі смертю\~останньої відкрилася\~спадщина на\~майно,\~що належало\~їй за\~життя,\~зокрема,\~на \~домогосподарство,\~розташоване за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту та матеріалів інвентарної справи № 5995, наданої бюро технічної інвентаризації для огляду та дослідження у судовому засіданні, вбачається, що спірне домогосподарство складається з наступних будівель і споруд: житлового будинку літ. «А», 1975 року побудови; сіней літ. «а»; погріба літ. «п/г»; сараю літ. «В»; вбиральні літ. «Б»; огорожі № 1-2. Технічний паспорт складено станом на 28.08.1989 року. Поряд з цим встановлено, що присадибна земельна ділянка площею 600 м.кв. по вказаній адресі рішенням Лебединської міської ради № 187 від 15.05.1974 року (а.с. 10) була надана [PERSON] для індивідуального будівництва, про що також свідчать акт відведення земельної ділянки та договір про надання земельної ділянки у безстрокове користування (а.с. 11, 12-13). Згідно акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 22.08.1975 року на земельній ділянці по [ADDRESS] [PERSON] проведено будівництво житлового будинку з надвірними будівлями, яке завершено в серпні 1975 року. Згідно матеріалів інвентарної справи № 5995 правовстановлюючі документи на ім`я останньої не видавалися. Відсутність зареєстрованого за спадкодавцем права на нерухоме майно стало причиною звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав. При ухваленні рішення суд зазначає, що будівництво зазначеного об`єкту нерухомості було здійснене [PERSON] до 05.08.1992 року, що доводиться наявними у справі доказами, у зв`язку з чим за позивачем може бути визнано право власності на таке майно в порядку спадкування. Так, у пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127 (Абзац пункту 3.2 розділу 3 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012), міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 р., є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. В п. 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна (прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва, закінчені будівництвом до 05.08.1992 року) є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації (Лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1 «Щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, збудованих до 05.08.1992 року»). Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав роз`яснення, викладені у Листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в якому зазначається, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в\~ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів»\~та в\~листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно вимог\~ст.\~ст.\~325,\~328,\~1216,\~1217,\~1222\~ 1223\~ЦК України\~фізичні особи\~можуть бути\~суб`єктами права\~власності на\~підставах,\~не заборонених\~законом і\~мають право\~звернутися до\~суду з\~позовом про\~визнання права\~власності,\~а спадкоємці\~мають право\~прийняти спадщину. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином,\~оцінивши всі\~зібрані та\~досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved