Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

24.07.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] . Донька досягла повноліття та продовжує навчання в Університеті митної справи на факультеті інноваційних технологій, денна форма навчання. Навчання проводиться за рахунок коштів фізичних осіб. Наказ про зарахування № 562 від 12.08.2023 термін навчання за освітнім ступенем «бакалавр» до липня. 2027. Позивачка не в змозі самостійно оплачувати навчання доньки, у зв`язку з чим просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі частини від його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою двадцяти трьох років або до припинення навчання. Ухвалою суду від 19.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 19.08.2024, яка 03.09.2024 повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 24.09.2024 відповідач особисто отримав копію про відкриття провадження, позов з додатками. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2011з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] до досягнення нею повноліття. Згідно довідки № 122-35/217 від 08.04.2024 надана Університетом митної справи та фінансів [PERSON] є студенткою 1-го курсу факультету інноваційних технологій Університету митної справи та фінансів денної форми навчання. Навчання проводиться за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. Наказ про зарахування на навчання від 12.08.2023 № 562кс. Термін навчання в Університеті за освітнім ступенем «Бакалавр» до липня 2027 року. Згідно довідки № 26-10/41 від 10.04.2024 надана Університетом митної справи та фінансів [PERSON] проживає в студентському гуртожитку Університету митної справи та фінансів. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади 2023/006426315 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання матері. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги. Як зазначила позивачка, вона самостійно не в змозі утримувати доньку через витрати на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Зазначені доводи відповідачем не спростовані. Як зазначено вище відповідач правом на подання відзиву не скористався. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Таким чином, батько [PERSON] зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка навчається за денною формою навчання, через що потребує матеріальної допомоги на період навчання, котру мати в достатньому розмірі надати не може. Оскільки відповідач є працездатним, то суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки на період її навчання. Доказів зворотному в ході розгляду справи суду відповідачем надано не було. Підставою для стягнення аліментів є продовження навчання дитини, тому кінцевим строком стягнення аліментів є припинення навчання або досягнення дитиною 23 років. В даній справі планове (згідно контракту) закінчення навчання липень 2027. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов`язку по утриманню повнолітньої доньки суд не вбачає, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даній справі позов пред`явлено 24.07.2024, тобто з цієї дати починається стягнення аліментів на дитину. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем судовий збір не сплачувався, оскільки остання звільнена від його сплати. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що за подання такого позову позивач звільнений від сплати судового збору, такі витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн, тобто в мінімальному розмірі. Інших витрат сторонами не заявлялися. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved