Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

22.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авентус Україна» та відповідачем як позичальником укладено договір № 5579313, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею електронного підпису та одноразового ідентифікатора. 29.03.2023 року між ТОВ «Авентус України» та позивачем укладеного договір факторингу № 29-05/2023-Ф, передало належні йому права вимоги позивачу за плату, а останній прийняв ці права, що вказані у реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29-05/2023 від 29.05.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38\~125 гривень, 92 копійки, з яких: -10\~300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; -27\~825 грн. 92 коп. сума заборгованості за відсотками; -0 грн.. сума заборгованості за пенею, штрафами. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором в розмірі 38\~125, 92 грн. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконала, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість за вказаним договором та понесені судові витрати в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. понесені по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 10\~000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про розгляд справи належно повідомлялась, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутності та не подала відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~та ч.1 ст.280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду.\~ В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авентус Україна» та відповідачем як позичальником укладено договір № 5579313, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею електронного підпису та одноразового ідентифікатора (а. с. 16-26). 29.03.2023 року між ТОВ «Авентус України» та позивачем укладеного договір факторингу № 29-05/2023-Ф. У відповідності до п.п. 1 вказаного договору Фактор зобов`язується передати грошвоі кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настава або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а. с. 98-105). Судом також встановлено, що відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29-05/2023 від 29.05.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38\~125 гривень, 92 копійки, з яких: -10\~300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; -27\~825 грн. 92 коп. сума заборгованості за відсотками; -00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а. с. 73). Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 5579313 в розмірі 38\~125 гривень. 92 коп. Згідно зі ст. ст. 525,526\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~530\~вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.\~610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідачка не виконала умов вищевказаного договору. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. ст.525,526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ч.2\~ст.1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054\~цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом також встановлено, що на час ухвалення даного рішення заборгованість за вказаним кредитним договором відповідачем добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2\~422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, що стверджується платіжною інструкцією № 4171 від 27.03.2024 року (а. с. 15). Окрім того, позивачем понесені судові витрати за професійну\~правничу допомогу,\~вартість яких становить 10 000 (десять тисяч) гривень. Так, відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 638/26/03 від 26.03.2024 року, адвокат Столітній Михайло Миколайович надав професійну правничу допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст», а саме: -збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгнованості за кредитним договором № 5579313 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 3\~000 гривні; -складання позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5579313 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 5\~000 гривень; -подання до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області позовної заяви в інтересах клієнта 2\~000 гривень (а. с. 64). Отже, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу визначена вказаним адвокатом як 10\~000 грн. Однак, суд вважає, що вказаний розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним, адже збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви є складовою частиною процесу підготовки та оформлення позовної заяви, а подання позову до суду позовної заяви не є способом надання правничої допомоги, а є технічною дією. Тому суд вважає, що справедливим розміром таких витрат буде 5000 грн. Заперечення від відповідача щодо розміру судових витрат до суду не надходили. Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2ст.141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст.11,512,514,526,530,610,612,629,1048,1050,1054,1077\~ЦК Українита,

Outcome: approved