Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

07 червня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі з усіх видів доходу (заробітку), до досягнення дитиною 23-річного віку. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , [INFO] . Позивач з відповідачем мешкають окремо. Спільний син постійно проживає разом з матір`ю, позивачем по справі. [PERSON] навчається на першому курсі за денною формою навчання у Національному університеті «Запорізька політехніка», не працює, повністю знаходиться на матеріальному утриманні матері. Батько, відповідач по справі, добровільно відмовляється сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення його навчання. Позивач зазначає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, оскільки працює, має регулярний дохід, не є інвалідом. Відтак, в силу ст. 199 СК України позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання, але не пізніше 23 років. Ухвалою від 11.06.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 15.08.2024 до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Воронова Є.Є. у якому він просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільного сина [PERSON] у розмірі 1/8 частки від усіх видів доходу (окрім разової допомоги на оздоровлення) щомісячно на час навчання сина та не довше 23-річного віку. В обґрунтування зменшення розміру частки аліментів зазначив, те, що спільний син навчається на безоплатній основі це компенсація державою бойових заслуг та втраченого здоров`я відповідача, як учасника бойових дій. Окрім сина [PERSON] у сторін є ще спільна донька, на утримання якої відповідач сплачує аліменти в розмірі частини від усіх видів його заробітку. На даний час [PERSON] проживає спільно зі своєю 76-річною матір`ю, яка є пенсіонеркою та яку він також фінансово підтримує. Також відповідач несе регулярні витрати на своє лікування, другу вищу освіту позивача, оплату комунальних послуг, на купівлю воєнної амуніції, а також на забезпечення інших потреб, як військовослужбовця. В судовому засіданні 15.08.2024 позивач та третя особа позовні вимоги підтримали. Представник відповідача, адвокат Воронов Є.Є., підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Судовий розгляд було відкладено через клопотання сторін про надання можливості надати додаткові докази. В подальшому судовий розгляд ще був відкладений через хворобу відповідача, підтверджену відповідними документами. У судове засідання 09.10.2024 позивач з`явилася, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити їх повністю. Відповідач та представник відповідача в судове засідання 09.10.2024 не з`явилися. Від представник відповідача надійшли письмові пояснення з доводами про те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач переніс операцію та очкує отримання інвалідності, через що не має змоги утримувати повнолітнього сина. Третя особа в судове засідання 09.10.2024 не з`явилась без повідомлення причин. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 11.06.2020 року, актовий запис № 306. [PERSON] , [INFO] , є студентом другого курсу денної форми навчання за державним замовленням у Національному університеті «Запорізька політехніка», ступінь вищої освіти бакалавр, термін навчання з 02.09.2023 по 30.06.2027, що підтверджується копією довідки від 15.08.2024 № 8280. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , це підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2314-324020-2017 та копією довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № 502123-2020. Мати позивача у справі, [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою, отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою про доходи № 3226322272061207 від 13.08.2024. Перебуває на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ДНУ «ЦІТОЗ» ДУС, що підтверджується копією довідки від 08.10.2024 та копією виписки із медичної карти амбулаторного хворого. Відповідач у справі, [PERSON] , [INFO] є військовослужбовцем та учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] . Проходить військову службу в [INFO] з 03.07.2023. За період проходження служби з 01.02.2024 по 31.07.2024, його доходи складають 21329,25 грн на місяць, що підтверджується довідкою № 450/ф від 27.07.2024. Вже під час розгляду справи відповідач був прооперований на видалення пухлини головного мозку, отриманою під час несення військової служби, перебуває у 30-ти денній відпустці для подальшого проходження медико-соціальної експертизи для вирішення питання про встановлення інвалідності, що підтверджується копією довідки військово-лікарської комісії № 1044 від 17.09.2024. Мати відповідача, [PERSON] , [INFO] є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 30.04.2003. Крім того, до матеріалів справи були додані: скриншоти смс-повідомлень позивача з абонентом « [PERSON] », відомості електронної пенсійної справи без зазначення на чиє ім`я вони складені, які судом не досліджувалися, через те, що мають доказового значення для цієї справи. Відповідно до загальних норм права ст.ст.180, 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] є повнолітнім, та продовжує навчання, тому суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Позивач просила суд визначити аліменти у розмірі частки всіх доходів (заробітку) відповідача, тобто у мінімально допустимому законом розмірі. Відповідач визнав позов частково, надав докази про наявність у нього хвороби, пов`язаної з несенням військової служби, внаслідок якої він потребує лікування, та внаслідок якої йому може бути встановлено інвалідність. Також надав докази перебування на його утриманні матері-пенсіонерки. Суд вбачає підстави для часткового задоволення позову з огляду на те, відповідач має дохід та співмірну йому можливість брати участь в утриманні повнолітнього сина, однак крім цього має нести витрати, пов`язані з його власним лікуванням, утриманням іншої спільної з позивачем дитини, допомогою власній матері. За таких обставин покладення на відповідача обов`язок сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем, становитиме явно надмірний тягар для відповідача, що не відповідатиме меті, з якою законом передбачено сплату аліментів. Інші доводи сторін, що стосуються обставин їх особистого життя під час шлюбу та після його розірвання, суд не оцінює, оскільки вони не стосуються предмета спору. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 від всіх видів доходу (заробітку). При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Беручи до уваги, що позивач при поданні до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.7, 181, 182, 191, 199-202 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial