Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] (далі\~ позивач),\~через представника,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ТОВ "ФК\~"Еліт\~Фінанс" (далі відповідач), третя особа: Приватний виконавець Турський О.В., в якому просив: - стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 720,00 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис №68449, про звернення стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 24424,39 грн. 11.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №68687172. Позивач вважав, що даний виконавчий напис не підлягав виконанню, а тому оскаржував його в суді. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 19.01.2024, справа №128/4494/23 позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Солонець Т.М. від 22.01.2021, зареєстрований за №68449 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 24424,39 грн. Однак, відповідно до листа від 09.05.2024 №26864 приватним виконавцем Турським О.В. в рамках виконавчого провадження №68687172 з позивача було стягнено 720,00 грн, а таке стягнення позивач вважає безпідставно отриманими відповідачем коштів, оскільки виконавчий напис на підставі якого вони були стягнуті був визнаний судом такий, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 10.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано. Третьою особою також на подавалося заяв та клопотань. Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як вбачається з мотивувальної частини рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.01.2024, справа №128/4494/23, в ході розгляду тієї справи суду не було надано матеріалів щодо спірного виконавчого напису нотаріуса від 22.12.2021 №68449, про звернення стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, зокрема і нотаріально посвідченого договору по якому відбувається стягнення, а на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна не тільки існувати, але й також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем, чого не було перевірено нотаріусом перед вчиненням виконавчого напису. Разом з тим, у цій справі, попри те, що позивач скаржиться на стягнення з нього на користь відповідача грошових коштів, які він вважає безпідставно набутими, однак позивач не довів суду про відсутність зобов`язання перед відповідачем, а як вбачається з рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.01.2024, справа №128/4494/23, що набрало законної сили, на яке посилається позивач, суд визнавав виконавчий напис приватного нотаріусу Солонець Т.М. від 22.01.2021 №68449 таким, що не підлягає виконанню, мотивуючись не тим, що позивач довів відсутність своїх зобов`язань перед відповідачем, а мотивувався тим, що суду не було надано доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку безспірності вимог стягувача, та витребовував докази безспірності вимог. До того ж у матеріалах цієї справи відсутні докази про те з чого складається стягнута з позивача сума 720,00 грн як і відсутні докази одержання відповідачем вищевказаних коштів у своє користування або власність, а з доданого до позовної заяви листа приватного виконавця Турського О.В. від 09.05.2024 №26864 з відповіддю на адвокатський запит представника позивача взагалі не зрозуміло чи ця сума 720,00 грн є винагородою виконавця, витратами виконавчого провадження №68687172, чи частиною суми боргу перед відповідачем. Суд зауважує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Таким чином, суд не вбачає правових підстав для застосування ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, набутих грошових коштів, оскільки якщо вони є стягненням винагороди приватного виконавця, то такі не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Натомість, у випадку, якщо у позивача дійсно існує заборгованість перед відповідачем, така повинна бути погашена. Отже, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога: стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 720,00 грн, не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed