Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільної справі №520/21041/18 , так як у рішенні від 24 листопаду 2020 року, яке залишено без змін судами апеляційної інстанції та Верховним Судом, не було визначено правового статусу сараю літерою «В», щодо якого заявлялись позовні вимоги та проводилась дослідження доказів але у самому рішенні вказаний об`єкт нерухомості не було відображено, а також просив визначити право власності на вказаний об`єкт нерухомості саме за ним, враховуючи експертний висновок, на підставі якого і було ухвалене рішення. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав а відповідач по справі [PERSON] не заперечував проти такого додаткового рішення. Як встановлено рішенням Київського районного суду від 24.11.2020 року було залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 20 січня 2022 року та постановою Верховного Суду від 01 червня 2023 року, позов [PERSON] задоволено частково. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково.\~Виділено з домоволодіння на [ADDRESS] у самостійні об`єкти нерухомості: 33/80 частини, що належать на праві власності [PERSON] ; 31/80 частини, що належать на праві власності Угляру [PERSON] ; 16/80 частини, що належать на праві власності [PERSON] . Припинено право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на домоволодіння на [ADDRESS] ; Визнано за Угляром [PERSON] право власності на самостійний об`єкт нерухомості житловий будинок літ. «А» з господарськими спорудами на [ADDRESS] , загальною площею 52,8 кв. м, в тому числі житловою площею 19,0 кв. м, у складі приміщень: 1-1 житлова кімната, площею 12,1 кв. м; 1б-2 житлова кімната, площею 6,9 кв. м; 1б-3 коридор, площею 9,3 кв. м; 1-4 кухня, площею 8,2 кв. м; 1б-5 санвузол, площею 4,9 кв. м; 1б-6 тамбур, площею 0,5 кв. м, 1-2 житлова, площею 10,9 кв. м, 1-5 санвузол, 1-6 коридор, з надвірних споруд літ. «Б» сарай з погрібом. Визнано за Угляром [PERSON] право власності на самостійний об`єкт нерухомості житловий будинок літ. «А» з господарськими спорудами на [ADDRESS] , загальною площею 32,8 кв. м, у тому числі житловою 25,1 кв. м, у складі приміщень: 3-1 житлова, площею 12,1 кв. м;\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 3-2 -- житлова, площею 13,0 кв. м; 3-3 кухня, площею 5,9 кв.м., 1-10 коридор, площею 6,8 кв. м; 1-3 кухня, площею 11,8 кв. м; з надвірних споруд літ. «З» вбиральня. Визнано за [PERSON] право власності на самостійний об`єкт нерухомості житловий будинок літ. «А» на [ADDRESS] , загальною площею 66,5 кв. м, у тому числі житловою 26,7 кв. м, у складі приміщень: 1а-7 житлова, площею 13,6 кв. м; 2-1 житлова, площею 13,1 кв. м, 1а-5 коридор, площею 7,5 кв. м; 1а-6 кухня, площею 14,9 кв. м; \~\~\~\~1а-8 санвузол, площею 3,2 кв. м; 1а-9 коридор, площею 9,2 кв. м; 2-2 сходи, площею 5,0 кв. м. Визначено порядок користування земельною ділянкою, площею 0,1723 га, на [ADDRESS] між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] : - в користування Угляру [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 0,0771 га, (з урахуванням площі під забудовою частини приміщень у будинку та під господарськими спорудами), визначену у висновку експерта № 064/2020 точками «8-9-10-11-12-37-38-39-40-41-46-47-48-49-50-31-32-33-34-35-36-17-8»; - в користування Угляру [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 0,0668 га (з урахуванням площі під забудовою частини приміщень у будинку та під господарськими спорудами), яка складається з двох частин і у висновку експерта № 064/2020 визначена точками: 1-частина ділянки «1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-1» і має площу 0,0602 га, 2-га частина ділянки «17-18-19-20-21-22-23-24-28-29-30-31-32-33-34-35-36-17» і має площу 0,0066 га; - в користування [PERSON] виділено ділянку загальною площею 0,0344 га (з урахуванням площі під забудовою частини приміщень у будинку), яка складається з двох частин і у висновку експерта № 064/2020 визначена точками: 1 частина ділянки «4-5-6-7-8-17-18-19-20-21-22-23-24-25-26-27-4» і має площу 0,0109 га, 2-га частина ділянки « 38-39-40-41-42-43-44-45-38» і має площу 0,0235 га. З метою організації проходу [PERSON] до її земельної ділянки площею 0,0235 га встановлено земельний сервітут, яким надати [PERSON] право безплатного безстрокового проходу через частину земельної ділянки, що надана у користування Угляру [PERSON] . Встановлено межі земельного сервітуту на частину ділянки [PERSON] , що визначений точками у експертному висновку № 064/2020 «31-32-33-34-35-54-39-40-53-52-51-50-31» і має площу 0,0038 га. В іншій частині позов [PERSON] , зустрічний позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] залишено без задоволення. У рішенні суду першої інстанції , ухвалами від 06.10.2023 року, 10.04.2024 року та 22.04.2024 року були виправлені помилки, яки не стосувались зазначеного у заяві сараю під літ. «В». Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що проведеними у справі судовими будівельно-технічними та земельно-технічними експертизами, зокрема висновком експерта від 25 серпня 2020 року № 064/2020, встановлено технічну можливість відповідно до вимог нормативно-технічних актів виділити в окремий об`єкт нерухомості частки сторін у домоволодінні на [ADDRESS] . За змістом вказаного висновку експерта [PERSON] ( т.3 а/с 1420 під час дослідження було встановлено у фактичному користуванні [PERSON] , крім іншого, сараю літ «В», площею забудови 6,1 кв.м.(аркуш 16 висновку), а тому згідно запропонованому суду єдиному варіанту поділу всіх приміщень [PERSON] було запропоновано серед надвірних споруд виділити сарай літерою «В» ( аркуш 23 висновку). Таким чином заявлений у позові Угляра сарай літерою «В» дійсно було предметом дослідження під час розгляду справи, однак у рішенні суду, незважаючи на зазначення того що вказаний висновок експерта приймається саме у запропонованому варіанті , сам сарай літерою «В» та його статус не було визначене. Додаткове рішення може бути ухвалене у випадках і за умов, передбачених\~ ст.\~ 270\~ ЦПК України. Згідно із ч. 3 цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Стаття 270 ЦПК України не встановлює беззаперечного обов`язку ухвалення додаткового рішення виключно в такому самому складі суду (суддів), що ухвалив рішення, оскільки законодавець використовує формулу «суд, що ухвалив рішення», що означає суд як інституцію, а не конкретних суддів. Головне значення додаткового рішення полягає в забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом унаслідок неналежного виконання вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України. Процесуальна можливість ухвалення судом додаткового рішення у складі, відмінному від складу суддів, що ухвалив рішення у справі, забезпечена, зокрема, приписами п. 2.3.47 Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 2 квітня 2015 року № 25, що дозволяє автоматизований розподіл заяви про ухвалення додаткового рішення у разі відсутності раніше визначеного в судовій справі головуючого судді (судді-доповідача). Крім того, ч. 3 ст. 270 ЦПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Таким чином, цивільний процесуальний закон не забороняє визначеним при автоматичному розподілі суддям знайомитися з матеріалами справи, у тому числі з дослідженими при судовому розгляді доказами, прослуховувати записи технічної фіксації судового процесу, уточнювати певні питання в учасників справи, яких у разі необхідності суд може викликати в судове засідання (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).\~ Крім того, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі від 16 грудня 1992 року «Жоффр де ля Прадель проти Франції»). Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду визначеного у постанові від \~24 червня 2020 року у справі № 759/9300/13-ц На підставі викладеного та

Outcome: approved