Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

25.09.2024 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вказана заява [PERSON] , в якій заявниця просила встановити факт смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] в м.\~Севастополь Автономної Республіки Крим, що є тимчасово окупованою територією України. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] у м.\~Севастополь Автономної Республіки Крим. Батько залишався громадянином України до смерті. 04.03.2022 відділом запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя видано свідоцтво про смерть [PERSON] , яке не може бути прийняте відповідними установами України відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки є недійсним та не має юридичної сили. Натомість отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території. Установлення факту смерті необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть батька та у подальшому для прийняття спадщини. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Заявниця подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 294\~ЦПК\~України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливість провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Зокрема, у ч. 2 цієї статті вказано, що с прави про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Приписами\~ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом установлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.\~с.\~7, 8). [PERSON] помер [INFO] у м. Севастополі Російської Федерації, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 березня 2022 року Відділом записів актів громадянського стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя (а. с. 9). Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 уся територія міста Севастополя з 20.02.2014 до теперішнього часу є тимчасово окупованою Російською Федерацією. Установлення факту смерті необхідно заявниці як дочці померлого батька для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] установленого належного державного зразка для вчинення дій, які необхідні після смерті, зокрема, прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Європейський суд з прав людини у рішеннях проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilaєcu and Others v. Moldova and Russia») зазначив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Заявник не може отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на території м.\~Севастополя Автономної Республіки Крим, тобто на тимчасово окупованій території України. Дослідивши надані заявником документи, суд вважає за можливе заяву задовольнити. Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України суд роз`яснює, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved