Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Представник позивача Коваленко С.О. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про захист прав споживачів, шляхом визнання протиправним нарахування заборгованості та списання заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 11.03.2021 року на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів [PERSON] стала власником житлового будинку адресою: [ADDRESS] . Однак, попередній власник будинку, [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування права власності [PERSON] на вказаний будинок. 12.04.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси було відкрито провадження у справі № 523/5006/21 за вказаним позовом [PERSON] . В рамках розгляду цивільної справи № 523/5006/21 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року було вжито заходи забезпечення позову, яким заборонено [PERSON] та іншим особам вчиняти будь які дії щодо домоволодіння за адресою: [ADDRESS] до вирішення справи по суті та накладено арешт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . В період дії заборони вчиняти будь які дії з домоволодінням за адресою: [ADDRESS] , ані позивачка, ані будь які інші особи не мали права ні користуватись будинком, ні користуватись комунікаціями будинку, ні вчиняти будь-які інші дії, в тому числі і не мали права здійснювати переоформлення особових рахунків на постачання комунальних послуг. 08.02.2024 року ухвалою Суворовського районного суду мю Одеси по справі № 523/5006/21 було скасовано заходи забезпечення позов, накладені ухвалою суду від 12.04.2021 року. З моменту набуття права власності (11.03.2021 року) і по дату скасування заборони вчиняти будь які дії (08.02.2024 року), ані [PERSON] , ані будь які інші особи не користувались будинком, оскільки не мали права доступу до нього в силу дії ухвали Суворовського районного суду міста Одеси від 12.04.2021 року по справі № 523/5006/21 та встановлення законодавцем в статті 382 КК України кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення. Фактично лише з 18.02.2024 [PERSON] отримала змогу безперешкодного доступу до свого будинку та можливість ним користуватись. 19.02.2024 року, після отримання повного тексту ухвали про скасування заходів забезпечення позову, [PERSON] звернулась засобами електронного зв`язку до ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» з Заявою повідомленням, в якому, посилаючись на припинення дії заборони вчиняти будь-які дії з домоволодінням, просила надати відомості про стан лічильника водопостачання та його останні відомі показники, надати відомості про наявність заборгованості та у разі наявності заборгованості списати її, у зв`язку з тим, що з моменту набуття права власності і по дату скасування заходів забезпечення позову домоволодінням ніхто не користувався, послуги водопостачання не споживав. Проте, 21.02.2024 року [PERSON] отримала на електронну пошту Претензію повідомлення № 20240221.52350, в якій Фiлiя «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» вимагала погасити заборгованість попереднього споживача [PERSON] за кодом особового рахунку: [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ) у розмірі 10660,47 грн. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] звернулася за правовою допомогою до адвоката Коваленка С.О., яким 22.02.2024 року було надіслано до Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» адвокатський запит № 5Ш/22-02/24Біл. 26.02.2024 року представнику [PERSON] зателефонував працівник Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» з метою оглянути комунікації водопостачання та цього ж дня, працівнику Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» було надано доступ до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та ним проведено огляд. За результатами огляду було встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] не обладнане пристроями обліку водопостачання, оплата за послуги нараховувалась попередньому власнику виходячи з кількості осіб, які значились як проживаючі в будинку, в ході огляду було складено Акт № 330 від 26.02.2024 обстеження мереж та введень водопостачання, водовідведення та ступінь благоустрою. У подальшому, 27.02.2024 року представник [PERSON] прибув до Відділу роботи з приватним сектором Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», з метою подання Заяви-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. В ході спілкування з заступником начальника Філії, представнику [PERSON] була висунута вимога погасити заборгованість попереднього власника у розмірі 10660,47 грн. та повідомлено, що заборгованість попереднього власника домоволодіння [PERSON] не буде списана та [PERSON] зобов`язана її оплатити, на що представник [PERSON] вказав на наявність підстав для списання заборгованості, які описані в Заяві-повідомленні [PERSON] від 19.02.2024 року. Почувши наполягання представника [PERSON] на необхідності списати заборгованість попереднього власника домоволодіння, працівниками Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», в приміщенні Відділу роботи з приватним сектором було складено новий Акт № 653 від 27.02.2024 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування. Таким чином, виявлення самовільного підключення, було здійснено у приміщенні Відділу роботи з приватним сектором Фiлiї «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» за адресою: [ADDRESS] , тоді як під час огляду 26.02.2024 року в будинку за адресою: [ADDRESS] , самовільного підключення не було встановлено, та попередньому власнику домоволодіння надавались послуги водопостачання та нараховувалась їх вартість для сплати. 28.02.2024 року представником [PERSON] було подано до Відділу роботи з приватним сектором Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» наступні документи: Заяву приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зареєстрована за вх.№ 357/прив від 28.02.2024 року; Заяву про списання боргу з вартості послуг вх.№ 358/прив від 28.02.2024 року; Заяву про вжиття заходів задля встановлення вузлу комерційного обліку водопостачання вх.№ 359/прив від 28.02.2024 року. 07.03.2024 року адвокатом Коваленком С.О. було отримано відповідь від Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» вих.№ 1410-04/1883 від 29.02.2024 року на адвокатський запит, в якій: відмовлено в списанні заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] ; надано розрахунок суми заборгованості за період з 01.01.2021 по 01.02.2024, згідно з яким загальний розмір заборгованості за вказаний період становить 10 660,47 гривень; повідомлено, про необхідність [PERSON] звернутись до Відділу роботи з приватним сектором Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» для оформлення договірних відносин. 11.03.2024 року на електронну адресу [PERSON] від Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» надійшло чергове «Попередження про блокування банківських рахунків» з вимогою про сплату боргу вже в розмірі 224170,14 грн. Також, 11.03.2024 на електронну адресу [PERSON] надійшла відповідь № Ш-152 від 28.02.2024 року надана на Заяву-повідомлення [PERSON] від 19.02.2024 року, в якій було: ?повідомлено, що у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] відсутній прилад обліку водоспоживання; ?нарахування оплати здійснювалось за нормами споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб; ?відмовлено в списанні заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] ; ?надано розрахунок суми заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , код [NUMBER] , відкритим на споживача [PERSON] за період з 01.01.2021 по 01.02.2024, згідно з яким загальний розмір заборгованості за вказаний період становить 10 660,47 гривень. 15.03.2024 року на електронну адресу [PERSON] надійшла відповідь № Ш-152/4 від 15.03.2024 року, надана на Заяву про списання боргу з вартості послуг від 28.02.2024 вх.№ 358, в якій було: \~ \~ \~ \~повідомлено про переоформлення 27.02.2024 особового рахунку № [NUMBER] на [PERSON] ; \~ \~ \~ \~повідомлено про те, що за період до 27.02.2024 нарахування за послуги проводилось за нормами споживання на 4 особи з урахуванням поливної площі, а з 27.02.2024 за нормами споживання на 2 особи з урахуванням поливної площі; \~ \~ \~ \~повідомлено, що станом на 01.03.2024 року [PERSON] нараховано заборгованість у розмірі 224 170,14 гривень, яка розрахована як за самовільне приєднання виходячи з пропускної спроможності водопровідного вводу та дією його повним перерізом цілодобово з 11.03.2021 по 27.02.2024 року. Окрім того, 20.03.2024 року позивачка отримала на електронну пошту Претензію-повідомлення №20240320.74764, в якій Фiлiя «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» вимагала вже погасити заборгованість за кодом особового рахунку: [NUMBER] у розмірі 224170,14 грн. Оскільки, [PERSON] не визнає наявність самовільного приєднання до мереж водопостачання та самовільного користування мережами водопостачання, та вважає нарахування заборгованості за надання послуг водопостачання за особовим рахунком № [NUMBER] , код О/Р [NUMBER] у загальному розмірі 224170,14 грн. безпідставним, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким визнати протиправним нарахування [PERSON] борг у розмірі 224170,14 грн. за період з 01.01.2021 року по 27.02.2024 року за послуги водопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] код № [NUMBER] за адресою домоволодіння: [ADDRESS] , а також зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» списати з особового рахунку № [NUMBER] код № [NUMBER] оформленого на ім`я споживача [PERSON] за адресою домоволодіння: [ADDRESS] , заборгованість за послуги водопостачання в розмірі 224170,14 грн. за період з 01.01.2021 року по 27.02.2024 року. Суд констатує, що представником відповідача [PERSON] було надано відзив на позовну заяву,\~у якому\~просить суд\~відмовити у\~задоволенні даного\~позову.\~Так,\~обґрунтовуючи свої\~заперечення представник відповідача вказує на те, що [PERSON] набула право власності 11.03.2021 року. 28.02.2024 року представником [PERSON] подано заяву про укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання. Того ж дня представником за довіреністю підписано заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги встановлено обов`язок індивідуального споживача інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до п. 38 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (надалі Правила) індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Проте, у порушення вказаних норм позивач після набуття права власності, 11.03.2021 року, не звернулась до відповідача для укладення договору, а також для повідомлення про фактичну кількість осіб які проживають у житлі. З заявою про переоформлення особового рахунку, укладення договору, не нарахування оплати, у зв`язку із не проживанням та наявністю судового спору щодо права власності на домоволодіння ані позивач, ані її представник не звертались. Також у поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що згідно з ч. 2 Розділу IV Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається, зокрема, користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення договору про надання таких послуг. Частиною 6 Розділу IV Правил передбачено, у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб. Оскільки, з 11.03.2021 року по 28.02.2024 року позивачем не виконано вимоги законодавства у сфері житлово-комунальних послуг, було здійснено розрахунок витрати води відповідно до ч. 6 Розділу IV Правил у розмірі 213320,89 грн. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. Однак, заява приєднання надана Філії не була, сплата рахунків не проводилась. Що стосується факту отримання послуг, то самим же позивачем даний факт заперечується та зазначається, що позивач у даному будинку не проживала. Отже, вважати, що було укладено публічний договір до 28.02.2024 року є недоцільним. Також, є невірним ствердження, що позивач уклала індивідуальний договір, оскільки у семиденний термін після прийняття об`єкту письмово повідомила про прийняття на себе зобов`язань необхідно рахувати 7 днів з моменту набуття права власності (11.03.2021); не вчинила дій щодо відключення, що також суперечить тому, що представник позивача стверджує, що була наявна заборона на вчинення дій щодо домоволодіння. Щодо суми у розмірі 10849,25 грн., то представник відповідача у відзиві на позовну вказувала на те, що у даному випадку потрібно розрізняти підстави нарахування. Сума 213320,89 грн. розрахована відповідно до ч. 6 Розділу IV Правил за безоблікове користування, а саме відсутність договору, а сума у розмірі 10849,25грн. це сума нарахувань за водопостачання за період з 11.03.2021 року по 01.03.2024 року. Дана сума 10849,25 грн. не є боргом попередніх власників, оскільки утворилась вже у період коли власником була [PERSON] , з 11.03.2021 року. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 16.04.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, визнати протиправним нарахування [PERSON] борг у розмірі 224170,14 грн. за період з 01.01.2021 року по 27.02.2024 року за послуги водопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] код № [NUMBER] за адресою домоволодіння: [ADDRESS] , а також зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» списати з особового рахунку № [NUMBER] код № [NUMBER] оформленого на ім`я споживача [PERSON] за адресою домоволодіння: [ADDRESS] , заборгованість за послуги водопостачання в розмірі 224170,14 грн. за період з 01.01.2021 року по 27.02.2024 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позову заяву, просила суд відмовити у задоволенні даного позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. По справі встановлено, що 11.03.2021 року на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів [PERSON] набула у приватну власність житловий будинок адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 247728217 від 11.03.2021 року. В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 523/5006/21 за позовом попереднього власника вказаного вище домоволодіння [PERSON] до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., Державного підприємства «Сетам», [PERSON] про визнання недійсним та скасування електронних торгів, протоколу ведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів у межах ВП № 63449179. В рамках розгляду цивільної справи № 523/5006/21 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року було вжито заходи забезпечення позову, яким накладено арешт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та заборонено [PERSON] та іншим особам вчиняти будь які дії щодо домоволодіння за адресою: [ADDRESS] до вирішення справи по суті (а.с. 18 19). 08.02.2024 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/5006/21 було скасовано заходи забезпечення позов, накладені ухвалою суду від 12.04.2021 року (а.с. 20 21). Таким чином, суд зазначає, що позивачка [PERSON] хоч і була зареєстрована як власник домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , проте, в силу дії ухвали суду від 12.04.2021 року про забезпечення позову, їй було заборонено вчиняти будь які дії що стосуються вказаного майна у період з 12.04.2021 року до 08.02.2024 року, якими є користування будинком та проживання у ньому, користування комунікаціями будинку, здійснення переоформлення особових рахунків на постачання комунальних послуг та інші дії щодо вказаного домоволодіння. По справі встановлено, що з моменту набуття права власності (11.03.2021 року) і по дату скасування заборони вчиняти будь які дії (08.02.2024 року), ані [PERSON] , ані будь які інші особи не користувались будинком, оскільки не мали права доступу до нього. Факт відсутності доступу позивачки та будь яких осіб до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] підтверджується тим, що лише після скасування заборони до [PERSON] звернулись колишні мешканці будинку з проханням забрати речі, які перебували в будинку, що підтверджується наявною у матеріалах справи заявою [PERSON] . 18.02.2024 року [PERSON] було надано доступ до домоволодіння для вилучення колишніми власниками своїх речей, що підтверджується заявою [PERSON] про фактичне отримання речей з будинку, а також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом (прийняття об`єкта 18.02.2024 року а.с. 24) при вилученні [PERSON] своїх речей, з якого чітко вбачається, що територія двору заросла рослинністю, сміттям та відсутні будь які ознаки проживання людей протягом тривалого часу. Таким чином, [PERSON] тільки з 18.02.2024 року фактично отримала змогу безперешкодного доступу до свого будинку та можливість ним користуватись. 19.02.2024 року [PERSON] звернулась засобами електронного зв`язку до ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» із Заявою повідомленням, в якому, посилаючись на припинення дії заборони вчиняти будь які дії з домоволодінням, просила надати відомості про стан лічильника водопостачання та його останні відомі показники, надати відомості про наявність заборгованості та у разі наявності заборгованості списати її, у зв`язку з тим, що з моменту набуття права власності і по дату скасування заходів забезпечення позову домоволодінням ніхто не користувався, послуги водопостачання не споживав (а.с. 26). 21.02.2024 року [PERSON] отримала на електронну пошту Претензію повідомлення № 20240221.52350, в якій Фiлiя «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» повідомила той факт, що заборгованість попереднього споживача [PERSON] за кодом особового рахунку: [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ) станом на 21.02.2024 року становить 10660,47 грн., яку необхідно погасити (а.с. 29). Судом встановлено, що представником відділу роботи з приватним сектором управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» [PERSON] за результатами огляду домоволодіння за адресою: [ADDRESS] було складено Акт № 330 від 26.02.2024 року, відповідно до якого домоволодіння не обладнане пристроями обліку водопостачання, оплата за послуги нараховувалась попередньому власнику виходячи з кількості осіб, які значились як проживаючі в будинку (а.с. 31). У подальшому, 27.02.2024 року представником відділу роботи з приватним сектором управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» було складено Акт № 653, відповідно до якого виявлено факт самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання, самовільного користування системами централізованого водопостачання та/або водовідведення новим власник будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , а саме користування системами водовідведення без укладення договору про надання таких послуг (а.с. 32). Позивачка [PERSON] , не погодившись із Актом № 653 від 27.02 2024 року, надала письмові пояснення, в яких в черговий раз повідомила філію «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» про те, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/5006/21 було вжито заходи забезпечення позову, за якими їй та будь яким іншим особам було заборонено вчинювати будь які дії щодо домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим вона та будь які інші особа не мали доступу до даного будинку, в ньому ніхто не проживав та користування послугами водопостачання не здійснювалося (а.с. 33). 28.02.2024 року представником [PERSON] було подано до Відділу роботи з приватним сектором Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» наступні документи: ?Заяву приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зареєстрована за вх.№ 357/прив від 28.02.2024 року (а.с. 34); ?Заяву про списання боргу з вартості послуг вх.№ 358/прив від 28.02.2024 року (а.с. 51); ?Заяву про вжиття заходів задля встановлення вузлу комерційного обліку водопостачання вх.№ 359/прив від 28.02.2024 року (а.с. 52). 07.03.2024 року адвокатом Коваленком С.О. було отримано відповідь від Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» вих.№ 1410-04/1883 від 29.02.2024 року на адвокатський запит, в якій було відмовлено в списанні заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] ; надано розрахунок суми заборгованості за період з 01.01.2021 року по 01.02.2024 року, згідно з яким загальний розмір заборгованості за вказаний період становить 10 660,47 гривень. Окрім того, повідомлено, про необхідність [PERSON] звернутись до Відділу роботи з приватним сектором Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» для оформлення договірних відносин (а.с. 53 56). 11.03.2024 року на електронну адресу [PERSON] від Фiлiї «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» надійшло чергове «Попередження про блокування банківських рахунків» з вимогою про сплату боргу вже в розмірі 224170,14 грн. (а.с. 57). Також, 11.03.2024 на електронну адресу [PERSON] надійшов лист відповідь № Ш-152 від 28.02.2024 року, наданий на Заяву повідомлення [PERSON] від 19.02.2024 (вх.№ 20.02.2024 № Ш-152) в якій позивачку було повідомлено про те, що у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] відсутній прилад обліку водоспоживання; \~ \~ \~ \~нарахування оплати здійснювалось за нормами споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб; відмовлено в списанні заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] (а.с. 58). Окрім того, до вказаного листа відповіді було надано розрахунок суми заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , код 27009, відкритим на споживача [PERSON] за період з 01.01.2021 по 01.02.2024, згідно з яким загальний розмір заборгованості за вказаний період становить 10660,47 грн. (а.с. 59 61). 15.03.2024 року на електронну адресу [PERSON] надійшов лист відповідь № Ш-152/4 від 15.03.2024 року наданий на Заяву про списання боргу з вартості послуг від 28.02.2024 вх.№ 358, в якій позивачку було повідомлено про переоформлення 27.02.2024 особового рахунку № [NUMBER] на [PERSON] ; повідомлено про те, що за період до 27.02.2024 року нарахування за послуги проводилось за нормами споживання на 4 особи з урахуванням поливної площі, а з 27.02.2024 року за нормами споживання на 2 особи з урахуванням поливної площі (а.с.62). Також, [PERSON] у вказаному листі повідомлено про те, що вона є споживачем послуг з централізованого водопостачання з 11.03.2021 року за адресою: [ADDRESS] . Накладення арешту на домоволодіння не дає права не звертатись до виконавця послуги з метою укладення договору про надання таких послуг та не сплату вартості послуг. У разі не користування послуг [PERSON] не вчинила необхідних дій щодо відключення (відмови) від послуги з централізованого водопостачання, тому нарахування весь цей час проводилось і немає підстав для проведення перерахунку. За самовільне приєднання, згідно п. 6 Розділу ІV Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, здійснено розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу d=20мм (поліетилен) при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово з 11.03.2021 року по 27.02.2024 року в сумі 213320,89 грн. Станом на 01.03.2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] код № [NUMBER] наявна заборгованість становить 224170,14 грн. 20.03.2024 року [PERSON] отримала на електронну пошту Претензію повідомлення №20240320.74764, в якій Фiлiя «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» вимагала вже погасити заборгованість за кодом особового рахунку: [NUMBER] у розмірі 224170,14 грн. (а.с. 63). З огляду на вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що Фiлiя «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», здійснивши [PERSON] розрахунок заборгованості з використання послуг водопостачання та водовідведення в сумі 224170,14 грн. включивши період з 11.03.2021 року по 27.02.2024 року як самовільне приєднання, фактично проігноровано факт дії ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року про забезпечення позову, яка забороняла [PERSON] та будь яким іншим особам вчинювати будь які дії щодо домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» житлово комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Як вище було встановлено по справі, 27.02.2024 року представником відділу роботи з приватним сектором управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» було складено Акт № 653, відповідно до якого виявлено факт самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання, самовільного користування системами централізованого водопостачання та/або водовідведення новим власник будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , а саме користування системами водовідведення без укладення договору про надання таких послуг. Внаслідок даної обставини відповідачем Фiлiєю «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» було здійснено розрахунок заборгованості з використання послуг водопостачання та водовідведення в сумі 224170,14 грн., включивши період з 11.03.2021 року по 27.02.2024 року як самовільне приєднання в сумі 213320,89 грн. Згідно з ч. 2 Розділу IV Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 (надалі провила № 190), самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається, зокрема, користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення договору про надання таких послуг. Згідно ч. 4 Розділу І Правил № 190, самовільне користування користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення за відсутності договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із виконавцем комунальної послуги, а також у випадку порушення споживачами умов укладеного між сторонами договору. Частиною 6 Розділу IV Правил № 190 передбачено, у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. З огляду\~на вищевикладене,\~суд констатує,\~що самовільним\~приєднання до\~систем централізованого\~водопостачання та/або\~водовідведення є\~саме факт\~користування такими\~системами за\~відсутності (без\~укладення) договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із виконавцем комунальної послуги. В рамках розгляду даної справи судом вже було встановлено, що з моменту набуття права власності (11.03.2021 року) і по дату скасування заборони вчиняти будь які дії (08.02.2024 року), ані [PERSON] , ані будь які інші особи не користувались будинком за адресою: [ADDRESS] , оскільки не мали права доступу до нього. Фактично доступ до вказаного домоволодіння [PERSON] отримала тільки 18.02.2024 року. Оскільки у період з 11.03.2021 року по 18.02.2024 року позивачка [PERSON] , будучи власником домоволодіння, не користувалася системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, а тому суд доходить до переконання, що здійснення розрахунку заборгованості за період з 11.03.2021 року по 27.02.2024 року в сумі 213320,89 грн. саме як за самовільне приєднання до вказаний систем є протиправним. Щодо обставини не укладення [PERSON] із відповідачем договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, суд наголошує на наступному. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 7 «Про житлово комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. В рамках розгляду цивільної справи № 523/5006/21 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року було вжито заходи забезпечення позову, яким заборонено [PERSON] та іншим особам вчиняти будь які дії щодо домоволодіння за адресою: [ADDRESS] до вирішення справи по суті та накладено арешт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Тобто, в період дії заборони вчиняти будь які дії з домоволодінням за адресою: [ADDRESS] , ані позивачка, ані будь які інші особи не мали права ні користуватись будинком, ні користуватись комунікаціями будинку, ні вчиняти будь-які інші дії, в тому числі і не мали права здійснювати переоформлення особових рахунків на постачання комунальних послуг. Окрім того,\~суд зазначає,\~що у\~випадку укладення\~позивачкою такого\~договору та\~переоформлення та\~переоформлення на\~своє ім`я\~особових рахунків у період дії ухвали суду про забезпечення позову, в діях [PERSON] вбачався б склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Таким чином, позивачкою з моменту набуття права власності (11.02.2021 року) не укладався з відповідачем договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не в силу власного волевиявлення, а силу заборони рішення суду, яке має силу закону. Згідно п. 21 Розділу ІІІ Правил № 190 новий споживач у семиденний строк після прийняття\~об`єкта повинен письмово повідомити виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення про прийняття на себе зобов`язань щодо отримання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та переукладання акта розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Як було встановлено судом, фактично доступ до будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , позивачка отримала тільки 18.02.2024 року. А вже 27.02.2024 року особовий рахунок № [NUMBER] код № [NUMBER] по вказаному вище домоволодінню було переоформлено на [PERSON] . Згідно приписів\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~9\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В той же час, згідно приписів п.п. 7 п. 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору. Вказані вище приписи також кореспондуються із п. 6 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. По справі встановлено, що позивачка [PERSON] неодноразово зверталася до філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» із заявами про списання заборгованості за послуги, якими вона не користувалася та не отримувала, на що отримувала з боку відповідача категоричну відмову. З огляду на вище вищевикладене, суд доходить висновку, що Фiлiя «Iнфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» протиправно здійснила [PERSON] розрахунок заборгованості з використання послуг водопостачання та водовідведення в сумі 224170,14 грн. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи докази суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12.06.2014 року у справі № 6-32цс13). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом АО «Пантеон» Коваленко С.О. (Ордер серія ВН № 1353480 від 10.04.2024 року). (а.с. 15). В судовому засіданні брав участь представник позивачки адвокат Шевцов А.В. Підставою для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Коваленко С.О. був Договір про надання правничої допомоги № 17-07/23 від 17.07.2023 року та Додаток № 1 до вказаного Договору. (а.с. 72 73). Згідно Детального опису робіт (наданих послуг» № 3 по справі № 523/6164/24 від 01.10.2024 року та Рахунку фактури № 1 від 01.10.2024 року, вартість наданих послуг адвокатом Коваленко С.О. склала 11000,00 грн. Згідно Квитанції про оплату № 295425147 від 01.10.2024 року, позивачкою [PERSON] було здійснено за надані послуги з правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 17-07/23 від 17.07.2023 року згідно акту здачі прийняття наданих послуг № 3 від 01.10.2024 року на рахунок АО «Пантеон» у розмірі 11000,00 грн. Відповідно до Постанови ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Досліджуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved