Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 16.08.2024 позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем має сина [PERSON] , [INFO] . До повноліття відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На даний час син навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Маловисторопський фаховий коледж імені П.С. Рибалка Сумського національного університету» очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю 211«Ветеренарна медицина» за кошти державного (регіонального бюджету). Термін закінчення навчання: 20.06.2026 року. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги. Син отримує стипендію у розмірі 1 512 грн щомісячно, але така стипендія виплачується за результатами кожної зимової та літньої сесії і може мати періодичний характер. Тобто стабільного доходу син не має, і не в змозі повністю себе забезпечити всім необхідним. В зв`язку з тим, що він навчається на денному відділенні - в нього немає змоги офіційно працевлаштуватися, щоб забезпечувати себе необхідним для проживання самостійно (проїзд до місця навчання, харчування, засоби гігієни, одяг, взуття, канцелярські товари, підручники, професійні курси, технічне забезпечення пристроїв для проведення дистанційного навчання в умовах воєнного стану, інтернет і т.д.), по мірі можливості він намагається працювати влітку, але це не забезпечує всіх його потреб. Таке забезпечення здійснює позивач. Після досягнення 18 років сином стягнення аліментів припинилося і батько добровільно відмовляється допомагати утримувати сина.Відповідач є особою працездатного віку, маєна утриманні неповнолітнього сина, інших утриманців не має, тому має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив залишити позов без розгляду. Зокрема, зазначив, що позовна заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки на звернення з таким позовом має право самадитина, а також один з батьків, який проживає разом з дитиною. Крім того, розмір аліментів, які просить стягнути позивач є занадто великим та необґрунтованим.Вважає, що позивачка не надала доказів того, що син проживає разом з нею, то у даному випадку тільки син має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання у зв`язку з навчанням відповідно до вимог ч. 3 ст.199 СК України.Доказів того, що син уповноважив позивачку правом на звернення до суду в своїх інтересах, позивачка не надала. Також син не заявив самостійних позовних вимог щодо предмета спору. Визначаючи розмір аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, просив врахувати відомості про суми його заробітку, які є незначними, а на даний час взагалі відсутні, наявність на утриманні відповідача неповнолітнього сина [PERSON] , а також бабусі дружини - [PERSON] , за якою він здійснює догляд, однак компенсації, для особи, яка здійснює догляд на непрофесійній основі не отримує. У разі, якщо суд дійде висновків про те, що з позовом звернулась уповноважена особа, то вважав, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а розмір аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, підлягає стягненню в розмірі 1 / 8 частини щомісячного доходу, щомісячно на період навчання сина, але не більше ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років. На підтвердження вказаних фактів надав довідку про склад сім`ї, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини, акт проведення обстеження сім`ї, рішення про відмову в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, довідку про доходи, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, копії яких містяться в матеріалах справи. Третя особа [PERSON] подав пояснення по справі, в яких підтримав позов. Свою позицію мотивував тим, що наразі навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Маловисторопський фаховий коледж імені П.С. Рибалка Сумського національного університету» очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю 211 «Ветеренарна медицина» за кошти державного (регіонального бюджету) з 1 вересня 2023 року. Термін закінчення навчання: 20.06.2026 рік. Відповідач до досягнення повноліття сплачував аліменти на утримання сина, але з серпня 2024 року такі виплати припинилися, хоча в нього залишилася ще не виплачена заборгованість. З відповідачем майже не спілкуються, окрім виплати аліментів ніякої допомоги від нього син не отримує. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання та ще не має професії, не має можливості влаштуватися на роботу і не має можливості щоб забезпечувати себе необхідним для проживання самостійно (періодичний проїзд до місця навчання, харчування, засоби гігієни, одяг, взуття, канцелярські товари, підручники, професійні курси, технічне забезпечення пристроїв для проведення дистанційного навчання в умовах воєнного стану, інтернет і т.д.), по мірі можливості намагається працювати влітку, але це не забезпечує всіх його базових потреб. Більшість таких потреб забезпечує позивач. Позов підтримує у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Ковпаківського районного суду від 21.08.2024 призначено судовий розгляд у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 26.09.2024. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши справу, суд дійшов наступного. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.07.2009 по справі № 2-2405/2009 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 / 4 частини з заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2009 та до досягнення дитиною повноліття, аліменти стягувати на користь [PERSON] . Син навчається на ІІІ курсі у Відокремленому структурному підрозділі «Маловисторопський фаховий коледж імені П.С. Рибалка Сумського національного університету» очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю 211«Ветеренарна медицина» за кошти державного (регіонального бюджету). Рік вступу: 01.09.2022. Термін закінчення навчання: 20.06.2026. Він отримує стипендію у розмірі 1 512 грн та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З 15.01.2010 відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , має з нею неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач працездатний, однак на даний час офіційно не працевлаштований. Крім того, останній здійснює догляд за бабусею дружини - [PERSON] . У зв`язку з чим у період з липня 2023 року по травень 2024 року отримував компенсацію від ДСЗН СМР, загальний розмір якої склав 28 527 грн 68 коп.. На даний час компенсацію для особи, яка здійснює догляд на непрофесійній основі не отримує. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджується, свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця навчання, розрахунком заборгованості на виконання зазначеного рішення суду, довідкою з місця проживання відповідача, свідоцтвом про шлюб відповідача та свідоцтва про народження другої дитини, довідками про доходи відповідача, копії яких додані до справи. Зміст спірних правовідносин, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними і врегульовані ст.ст. 198-201 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дитини припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. З наведених положень законів вбачається, що батьки мають надавати допомогу на утримання повнолітніх дітей які продовжують навчання на весь період навчання але до досягнення двадцятитрьохрічного віку. При цьому з батька може бути стягнуті аліменти якщо він здатен надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Загалом з досліджених доказів наданих сторонами встановлено, що син сторін проживає з позивачкою, продовжує навчання, немає інших доходів , а тому потребує допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідач є працездатного віку та в цілому має можливість надавати допомогу. В той же час відповідач має на утриманні неповнолітню дитину. Поряд з цим на порушення положень ст.ст. 13, 81, 175 ЦПК України позивач не навів розрахунок ціни заявленого позову, його обґрунтування, не надав доказів у обґрунтування, необхідності утримання у заявленому розмірі від грошового забезпечення відповідача. Позивачка також не надала доказів щодо свого матеріального становища, ступені її участі в утриманні сина. Відповідач на порушення ст.ст. 13, 51, 178 ЦПК України не навів розрахунку та доказів витрат на утримання дружини та неповнолітньої дитини, докази на підтвердження таких обставин тощо. Враховуючи встановлені факти та вказані положення закону, наведені висновки, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів, а саме 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходу), є необґрунтованим. Оскільки відповідач утримує, ще одну неповнолітню дитину то більш прийнятний розмір допомоги відповідача сину становить 1 / 6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Враховуючи, що позивач є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде достатнім для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та є більш прийнятним для сторін та утриманців відповідача. Ураховуючи наведене слід задовольнити позов частково та з дня подачі позову стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина щомісячно у розмірі 1 / 6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання, тобто до 20.06.2026. Розподіл процесуальних витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп..

Outcome: partial