Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 13.10.2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «Toyota» номерний знак [NUMBER] , та водія [PERSON] , який керував автомобілем «Volkswagen» номерний знак [NUMBER] . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2021 року відповідача було визнано винним у вчинення ДТП. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник зазначає, що за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, було здійснено виплату страхового відшкодування, відповідно до звіту № 80444, у розмірі: 10\~839, 26 грн. На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на його користь суму коштів в порядку регресу в розмірі: 12\~189, 26 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, позивачу відповідь на відзив. В чергове судове засідання сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Сечко Сергій Володимирович 30.09.2024 року (вх. № 31800) звернувся на адресу суду з клопотанням про проведення судових засідань за його відсутності, зазначив про підтримку позовних вимог та можливість розгляду справи в заочному порядку (а.с.51-53). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, судом неодноразово здійснювався виклик відповідача шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, на адресу суду повернулись поштові повідомлення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.55-58). Відповідач відзиву не надав, не звертався на адресу суду з будь-якими заявами, що не перешкоджає розгляду справи, відповідно до норм передбачених ст. 223 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.10.2021 року відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки Toyota\~Land\~Cruiser,\~р/н\~ [NUMBER] \~не врахував\~дорожньої обстановки,\~не дотримався\~безпечної дистанції\~та скоїв\~зіткнення з\~автомобілем марки\~Volkswagen\~Tiguan,\~р/н\~ [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] Судом встановлено, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2021 року (справа №523/19715/21) визнано винним [PERSON] у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.4). Постанова суду набрала законної сили 30.11.2021 року. Згідно ч 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] застрахована не була. Позивач зазначає, що власник пошкодженого автомобіля Volkswagen Tiguan, р/н [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про належне відшкодування страхових виплат (а.с.8). Згідно ч. 2 п.22.1 ст. 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБ України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБ України за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння ТЗ, власник якого не застрахував свою відповідність. Відповідно до звіту № 80444 від 12/1/2021 року виконаного відповідно до замовлення МТСБ України суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] встановлено: вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 16\~118, 72 гривень (а.с.11-30). Згідно наказу «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих наказано департаменту фінансів здійснити розрахунок [PERSON] у розмірі: 10\~839, 26 гривень (а.с.32). Відповідно до платіжної інструкції № 1108493 від 20.12.2021 року [PERSON] здійснено перерахування грошових коштів у розмірі: 10\~839, 26 гривень (а.с.33). Також, згідно платіжної інструкції № 1108901 на рахунок [PERSON] здійснено перерахування грошових коштів у розмірі: 1\~350, 00 грн (а.с.34). Таким чином, з досліджених доказів, судом встановлено, що позивачем сплачено матеріальне відшкодування потерпілому згідно Звіту наданого оцінювачем, довідки про розмір відшкодування та квитанції про оплату послуг оцінювача. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. За приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справи у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Досліджені докази щодо доведеності позовних вимог наданих позивачем при подачі позову до суду, не виклали сумнівів щодо їх належності та допустимості, інших доказів для дослідження та або огляду суду надано не було, питання про їх витребування перед судом не порушувалось. Як встановлено матеріалами справи, дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль потерпілої особи, сталась з вини відповідача, відповідальність якої на момент завдання шкоди не була застрахована, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Доказів протилежного суду надано не було. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача страхового, та витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі:1 350 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати у розмірі: 3\~028, 00 гривень.

Outcome: approved