Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду та просила визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,10 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0175, розташована по [ADDRESS] , яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про право власності від 11 червня 2013 року, індексний номер 4666629). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, так як не визначені частки співвласників. У зв`язку з цим у позивача відсутня можливість належним чином оформити право на спадщину. За викладених обставин позивач просила визначити, що частки співласників у праві власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0175, розташовану по [ADDRESS] , є рівними та становлять по . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2024 року прийнято справу до розгляду в загальному позовному провадженні та призначене підготовче засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2024 року закрите підготовче засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву та просив розгляд справи провести в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом установлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами глави 26 книги ІІІ ЦК України та Земельного кодексу України щодо права спільної власності на майно. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0175, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11 червня 2013 року, індексний номер 4666629, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 червня 2013 року, індексний номер 4666809. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, співвласниками якого в рівних частках є: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , мати позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 січня 2015 року. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , позивач по справі (довідка від 24 вересня 2024 року №1168/02-14). 21 січня 2016 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М. В. Ліщук Р. І. видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М. В. від 15 листопада 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0175, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після померлої [PERSON] , оскільки неможливо визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку необхідно видавати свідоцтво. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частин 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять й положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Позивач, заявляючи вимогу про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на рівність часток. При цьому судом не встановлено обставин, які вказували б протилежне. Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Оскільки спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності двох співвласників без визначення їх часток, слід дійти висновку, що частка кожного співвласника в праві власності на цю земельну ділянку становить 1/2. Тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в розмірі по 1/2 підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. На підставі викладеного,

Outcome: approved