Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~В квітні 2024\~року ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 19.11.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний договір № 5093642 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 20000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, на строк до 30 днів, зі сплатою відсотків 1,90% в день. В подальшому, 18.04.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення суми боргу не виконав, в зв`язку з чим просить стягнути з останнього суму заборгованості, що в загальному становить 44700 грн, які складаються із тіла кредиту- 20000грн., відсотків за користуванням кредиту- 24700 грн. та судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою судді від 22.04.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. \~ \~Судом встановлено, що 19.11.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 5093642, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 20000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, на строк до 30 днів, тобто до 19.12.2021 року зі сплатою відсотків 1,90 % в день в межах строку кредитування відповідно до положень п. 1.4 договору. 21.12.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6460 грн. В зв`язку з чим відповідно до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів тобто до 20.01.2022 року з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. 20.01.2022 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим відповідно до п. 4.3 договору кредитний договір було пролонговано, а строк дії кредитного договору продовжено на 90 днів. Станом на 05.04.2024 року заборгованість відповідача за кредитом складає 20000 грн. тіло кредиту та 24700 грн. нараховані проценти. 18.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», а останній приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Згідно акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників за договором факторингу №18.04/23-Ф від 18.04.2023 року клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по боржниках в кількості 9333. Загальна сума заборгованості складає 120955292,09 грн. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За статтею 12 цього Закону\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). За таких обставин суд констатує, що 19.11.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір №5093642 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано 20000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача на строк 30 днів, з терміном погашення\~19.12.2021 року, зі сплатою відсотків 1,90% в день в межах строку кредитування. Договір про надання споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч.13 ст. 11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України,статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 договору №5093642 від 19.11.2021 року кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Наданий позивачем розрахунок відповідачем не оспорюється. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2\~ст.625\~ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача в загальному становить 44700 грн. з яких 20000 грн.- тіло кредиту та 24700 грн.- проценти за користування кредитом. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~ Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. \~ \~ \~ \~Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~При визначенні\~суми відшкодування\~суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу подано договір №28/03-2024 про надання правової допомоги від 28.03.2024 року, звіт про надання правової допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28.03.2024 року, загальна вартість яких становить 10000грн., рахунок на оплату №2759-05/04-2024 від 05.04.2024 року, згідно якого ТОВ «ФК ФІНТРАНС» має оплатити вартість таких послуг на суму 10\~000 грн., а також платіжну інструкцію в національній валюті від 10.04.2024 року №4490 про сплату таких коштів на користь адвоката Городніщевої Є.О. В свою чергу відповідачем не подано заяви щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи. Таким чином судові витрати позивача у справі складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн, що в загальному становить 12422,40 грн. \~ \~ \~В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог банку, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, що в загальному становить 12422,40 грн.

Outcome: approved