Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник позивача Сіваченко В.В. який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійснення права користування та розпорядження майном шляхом зняття та припинення обтяження арешту нерухомого майна, яким просить ???усунути перешкоди [PERSON] в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття та припинити обтяження арешту нерухомого майна [PERSON] , яке міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна за наступними ідентифікуючими ознаками: адреса об?єкту нерухомого майна: [ADDRESS] , тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1419153, зареєстровано: 28.10.2004 10:32:51 за № 1419153 реєстратором: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, 03148, м. Київ, вул. Гната Юри,9, підстава обтяження: постанова, ВХ.180, 17.04.1998, Нарсуд, р-н Ленінградський, об?єкт обтяження: будинок, частина будинку, состав: ціле, состав: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 1046231KIEV12, архівна дата: 17.04.1998, Дата виникнення: 17.04.1998, № реєстра: 203, внутр. № 8F01913225EF302D3027. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року по справі № 759/22683/19 встановлено факт батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Після набрання рішення законної сили [PERSON] звернулась до державного реєстратора з заявою від 05.05.2023 року щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме щодо державної реєстрації домоволодіння [ADDRESS] . Однак рішенням державного реєстратора від 11.05.2023 року № 67550700 про відмову в проведенні реєстраційних дій позивачу було відмолено у реєстрації права власності, оскільки на будинок [ADDRESS] накладено арешт. Наявність арешту на нерухоме майно обмежує позивача в реалізації права власності та враховуючи відсутність інших способів захисту порушеного права, остання змушена звернутись за захистом порушених прав до суду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача. В підготовче судове засідання відповідач не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, якою позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини справи та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року по справі № 759/22683/19 встановлено факт батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . 05.05.2023 року позивач звернулась до державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з заявою про державну реєстрацію права власності на домоволодіння [ADDRESS] відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року. Рішенням № 67550700 від 11.05.2023 року державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] . Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності на домоволодіння [ADDRESS] в зв`язку з наявним арештом на нерухоме майно (а.с. 12). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.07.2024 року № 388803557 на спірне нерухоме майно накладено арешт за ідентифікуючими ознаками: адреса об?єкту нерухомого майна: [ADDRESS] , тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1419153, зареєстровано: 28.10.2004 10:32:51 за № 1419153 реєстратором: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, 03148, м. Київ, вул. Гната Юри,9, підстава обтяження: постанова, ВХ.180, 17.04.1998, Нарсуд, р-н Ленінградський, об?єкт обтяження: будинок, частина будинку, состав: ціле, состав: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 1046231KIEV12, архівна дата: 17.04.1998, Дата виникнення: 17.04.1998, № реєстра: 203, внутр. № 8F01913225EF302D3027. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 04.03.1988 року домоволодіння [ADDRESS] належало на праві власності батьку позивача [PERSON] . Крім того, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 11176446 від 05.12.2019 року [PERSON] з 21.10.1978 року народження і по теперішній час зареєстрована у спірному домоволодінні. З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] ніколи не мала будь-якого юридичного чи фактичного відношення до будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2008 році, на даний час виконавчі провадження завершені, однак, арешт, накладений на майно боржника, знято не було. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті її доньки. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved