Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, посилаючись на те, що вони разом із відповідачем є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дитину, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2021 року по справі №766/13706/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 20 серпня 2021 року по справі №766/13475/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.08.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що позивач разом з сином [PERSON] з 21.04.2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації, перебувають у Польщі. Згідно із відповіддю Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області №6501.13-419/65.1-23 від 23.01.2023 року [PERSON] значиться зареєстрованим з 24.03.2006 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно із витягом Державної прикордонної служби України №91-14313/18/23 від 31.03.2023 року [PERSON] у період з 01.01.2021 року по 12:00 31.03.2023 року перетнув державний кордон 08.08.2021 року, напрям - виїзд, пункт пропуску - Шегині. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 11.04.2024 року №02-14-25-25 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] », орган опіки та піклування вважає, що це є недоцільним. Згідно з ч.2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року по справі № 459/3411/17 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд на перше місце має ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів. Згідно із відомостями про вихованця Комплексу закладів шкільної і дошкільної освіти у м. Оборнікі Шльонські Польща від 27.10.2022 року [PERSON] , [INFO] , з квітня 2022 року відвідує Дошкільний навчальний заклад №2 у Комплексі закладів шкільної і дошкільної освіти у м. Оборнікі Шльонські в групі з назвою « [INFO] »; вранці його приводить мама [PERSON] , а після обіду часто забирає співмешканець мами [PERSON] ; мати та її партнер працюють і забезпечують хлопчика всім необхідним для його повноцінного фізичного та емоційного розвитку. Відповідно до довідки психолога Комплексу закладів шкільної і дошкільної освіти у м. Оборнікі Шльонські Польща від 27.10.2022 року психолог засвідчує, що [PERSON] , [INFO] , згідно з висновком є спокійною, врівноваженою, розвинутою як на свій вік дитиною, перебуває у доброму емоційному стані, одразу йде на контакт, розповідає, що до садочка його приводить мама [PERSON] та тато [PERSON] ; хлопчик називає [PERSON] своїм батьком, але про власного батька не згадує; мати разом з [PERSON] відповідним чином приділяє увагу вихованню [PERSON] та його матеріально-фізичному забезпеченню. Судом також встановлено, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 01.04.2024 року становить 98395 гривень 10 копійок, що підтверджується розрахунком ВП №67751238 заборгованості зі сплати аліментів. Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 11.04.2024 року №02-14-25-25 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] » вбачається, що 04.03.2023 року [PERSON] був затриманий державними органами Республіки Польщі та перебував у пенітенціарному закладі, на даний час він відбув покарання та звільнений, з його слів продовжує перебувати на території Республіки Польщі. 06.03.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради заслухано мати дитини - [PERSON] через відеозв`язок, онлайн. Під час розгляду питання членам комісії надана можливість поспілкуватися із громадянським чоловіком, також мати показала умови проживання дитини, повідомила, що дитина має окрему кімнату, хатніх тваринок, достатню кількість іграшок, одягу та інших необхідних речей для проживання, навчання та розвитку дитини. Батько на засідання комісії не з`явився. Через тиждень після засідання комісії, працівниками служби у справах дітей встановлено контакт у телефонному режимі із батьком [PERSON] , який повідомив, що дійсно перебував у пенітенціарному закладі та звільнився у листопаді 2023 року; про заборгованість аліментів та позовну заяву про позбавлення батьківських прав інформації не має. Батько отримав роз`яснення щодо судової справи та рекомендації щодо захисту своїх батьківським прав у суді. 03.04.2024 року відбулося повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини за участю батька - [PERSON] за допомогою засобів телефонного зв`язку. Батько повідомив, що не намагався встановити місце перебування своєї дитини, до будь-яких установ не звертався, з матір`ю на зв`язок також не виходив, стверджуючи, що він постійно змінює номера телефону та не має такої можливості, оскільки він не має її номера телефону. На розгляд комісії не надав жодного документу, що підтверджує його зацікавленість у вихованні дитини, крім сплати заборгованості по сплаті аліментів за один місяць (березень 2024 року) в розмірі 3813, 90 грн. Додатково [PERSON] зазначив, що не цікавився судовою справою щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина. Орган опіки та піклування, враховуючи викладене у висновку та факт сплати аліментів за один місяць, дійшов висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 19 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. У даному випадку висновок, а не рішення надане органом опіки та піклування в порядку ч. 4, 5 ст. 19 СК України і він оскарженню не підлягає та носить рекомендаційний характер, тому суд може постановити рішення інше ніж пропонує орган опіки та піклування. Відповідачем не надано суду жодних заяв, доказів того, що він намагається виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 11.04.2024 року №02-14-25-25 також вказано, що відповідач не надав жодного документу, що підтверджує його зацікавленість у вихованні дитини, крім сплати заборгованості по сплаті аліментів за один місяць. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, не спілкується з ним, від виховання сина самоусунувся, не відвідує його, не піклується про його фізичний та духовний стан, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, станом його здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. Факт сплати заборгованості по аліментам за один місяць не свідчить про належне виконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню дитини, прагнення здійснювати належне піклування за сином. Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підтверджується квитанцією №4849-298Н-91Т4-ССВ2 від 08.02.2024 року. Оскільки позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задоволено, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved