Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Адвокатом Матвієнком В.М.\~подано до\~суду позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з березня 2024 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте останній подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити такі, а справу розглянути за відсутності сторони позивачки, проти винесення\~заочного рішення\~не заперечував(а.п.18). Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином (а.п.17), а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК Українирозгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 19.11.1988 року, про що Заїздською сільською радою Прилуцького району Чернігівській області зроблено запис за №9 (а.п.12). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, у даному випадку інтересам позивачки. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, беручи до уваги відсутність у них неповнолітніх дітей, та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка у позовній заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », то суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі\~ст.55,\~56,\~104,105,112-113\~СК України,\~

Outcome: approved