Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал»\~Дніпровської міської ради (далі КП «Дніпроводоканал» ДМР) в особі представника Чугай Н.О. звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, відповідно до якого просили стягнути солідарно з відповідачів на користь \~КП «Дніпроводоканал» ДМР суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3 % річних та інфляційного збільшення у розмірі 137\~353,39 грн., з них 118\~490,34 грн. - сума основного боргу; 2\~132,41 грн. сума 3 % річних та інфляційне збільшення 16\~730,64 грн. грн., а також судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування\~позову позивач\~зазначив,\~що між\~КП\~«Дніпроводоканал» ДМР\~та відповідачем\~ [PERSON] \~встановилися фактичні\~відносини з\~приводу надання\~послуг,\~згідно з\~рішенням Дніпровської\~міської ради\~№ 526\~від 20.04.95\~року про\~розподіл платні\~за надання\~населенню комунальних\~послуг,\~споживачам,\~переданим на\~обслуговування\~КП «Дніпроводоканал»,\~абоненту відкрито\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] .\~Відкритий особовий\~рахунок є\~підтвердженням отримання\~послуг та\~договірних відносин.\~Відповідач [PERSON] \~свої зобов`язання\~по оплаті\~послуг водопостачання\~та водовідведення\~належним чином\~не виконує,\~у зв`язку\~з чим\~утворилась заборгованість.\~Відповідно до\~розрахунку позивача\~сума заборгованості\~за надані\~послуги водопостачання\~та водовідведення\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де відповідальним\~квартиронаймачем є\~ [PERSON] ,\~якій відкрито\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] ,\~станом на\~31.08.2023\~року складає\~118\~490,34\~грн.\~Відповідно до\~довідки про\~склад сімї\~за місцем\~реєстрації відповідального\~квартиронаймача [PERSON] \~зареєстровані інші\~члени її\~сімї \~ [PERSON] \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~яких вважають\~солідарним відповідачем.\~Загальна заборгованість\~відповідачів перед\~КП\~«Дніпроводоканал»\~складає 137\~353,39\~грн.,\~з них\~118\~490,34\~грн.\~-\~сума основного\~боргу;\~2\~132,41\~грн.\~грн.\~сума 3\~%\~річних та\~інфляційне збільшення\~ 16\~730,64\~грн. З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрав судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. В процесе розгляду справи відповідач [PERSON] неодноразово зверталась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. 01.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача [PERSON] адвокат Шерекіна А.О. просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Просить застосувати строк позовної давності. Щодо стягнення 3\~% річних та інфляційного нарахування вказує, що нарахування, в тому числі і на суму основного боргу, за період з липня 2018 року по січень 2022 року, проте позивач не надає детального розрахунку заборгованості інфляційних втрат та 3% річних за кожен календарний період окремо. Також, вважає що складова боргу визначена в Розрахунку заборгованості як «АБОНП, грн.», яка починає нараховуватись з січня 2022 року, є необґрунтованою. 19.07.2024 року від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, за якою позивач у зв`язку із подальшою несплатою послуг, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, яка утворилась за адресою: [ADDRESS] за період з 05.2015 по 30.06.2024 у розмірі 152\~754,46 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2024 року прийнято заяву КП «Дніпроводоканал» ДМР про збільшення розміру позовних вимог до розгляду. 12.07.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, щодо строків позовної давності, вважає що при вирішенні справи необхідно застосувати строки позовної давності за період з 11 березня 2017 року по 30 червня 2024 року щодо стягнення суми основного боргу, інфляційних витрат та 3\~% річних. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних. До заяви про збільшення позовних вимог долучений розрахунок боргу з помісячною розбивкою як основного боргу так інфляційних втрат, які також були надіслані сторонам по справі. Що стосується нарахування плати за абонентське обслуговування. На даний час від відповідачів не надходило жодної заяви про вибір моделі договірних відносин або відмови від надання централізованого водопостачання та водовідведення, тому позивач вважає відповідачів такими, що є користувачами послуг. За адресою відповідачів, відсутній прилад обліку холодної води, а тому нарахування за послуги водопостачання та водовідведення здійснюються згідно із затвердженими тарифами та нормами відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Наголошує, що\~КП «Дніпроводоканал»\~не має право самовільно, без згоди абонентів, встановлювати в житлові приміщення останнім лічильники обліку холодної води, опломбовувати та ставити на облік, вказані дії вчиняються виключно за відповідним зверненням абонентів. Відсутність вузлів комерційного обліку жодним чином не впливає на наявну заборгованість, оскільки остання утворилась із несплачених нарахувань за діючими нормами та тарифами, а не із наданих фактичних показань. Із 01.01.2022 по 31.03.2022 розмір постійної складової плати за абонентське обслуговування складав: за централізоване водопостачання 17,72 грн., за централізоване водовідведення 16,76 грн., що було зазначено вище у таблиці. 05.08.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням збільшених позовних вимог, у якому представник відповідача [PERSON] адвокат Шерекіна А.О. просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Просить застосувати строк позовної давності. 05.09.2024 року на адресу суду від позивача надішла відповідь на відзив з урахуванням збільшених позовних вимог, відповідно якої представник просив задовольнити позовні вимоги. 11.09.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача подав суду клопотання про доручення до матеріалів справи квитанціяю про надіслання та доставку відповіді на відзив адвокату по справі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Шерекіна А.О. в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи без участі. Інші відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до судуне надходило. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Крім відповідача [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані й інші відповідачі, а саме відповідачі: [PERSON] (чоловік) зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 10.02.1986 року, [PERSON] (донька) з 27.06.1996 року, [PERSON] (онук) з 14.10.1994 року, [PERSON] (онука) з 18.12.2003 року, [PERSON] (онук) з 04.06.2007 року та [PERSON] (син) з 27.04.1999 року. Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з водовідведення та водопостачання. Позивачем надавалися\~послуги з\~водовідведення та\~водопостачання відповідачам. Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо сплати послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення. У період з 2015 року по 30 червня 2024 року заборгованість відповідачів по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення становить 152\~754,46 грн. з яких сума основного боргу 124\~967,08 грн. інфляційне збільшення суми боргу 21\~052,26 грн. розмір 3\~% річних 6\~735,12 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з березня 2017 року по червень 2024 року заборгованість відповідачів по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення становить 126\~737,68 грн. з яких сума основного боргу 110\~787,25 грн. інфляційне збільшення суми боргу 11\~733,06 грн. розмір 3\~% річних 4\~217,37 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Згідно ч. 3\~ст.\~11, ч. 2 ст.\~509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання послуг з водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених\~Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", а також Правилами "Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення". Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживачзобов`язаний оплачуватинадані житлово-комунальні послуги зацінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 1 Правил "Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення", ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/ власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до\~ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Доводи представника відповідачів про те, що у відповідача [PERSON] порушення зобов`язання не виникло, оскільки позивач пропустив строк позовної давності про стягнення заборгованості. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у\~постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц\~і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Такі висновки наведені у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17\~(провадження № 14-448цс19). Крім того, відповідачі не подали жодного доказу неправомірності пред`явлення позивачем вимог до відповідачів, враховуючи, що відповідачі добровільно отримували послуги з водопостачання та водовідведення від позивача, а позивач не ухилявся їх надавати своєчасно. Таким чином, пред`явлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими. Щодо посилання представника відповідача у відзиві на збільшені позовних вимог, про наявність Акту №1333 про допуск в експлуатацію квартирного лічильника холодної-гарячої води від 28.12.2023 року, з грудня 2023 р за адресою: [ADDRESS] встановлено та опломбовано прилад оліку, який допущен в експлуатацію з 28.12.2023 року по 28.07.2027 р. Згідно розрахунку заборгованості з 11.03.2017 по 30.06.2024, за адресою [ADDRESS] , починаючи з 28.12.2023 року нарахування здійснюються відповідно до показників лічильника. Також, разом з цим, представником відповідача [PERSON] [PERSON] зроблено заяву щодо застосування строку позовної давності до пред`явлених позовних вимог, посилаючись на загальний строк позовної давності, який складає три роки. Суд звертає увагу на те, що\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався, у тому числі він діяв як на час закінчення строку у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу до відповідача. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX доповнено пункт 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення"\~Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначені законодавчі зміни набули чинності з моменту опублікування\~Закону № 540-IX, тобто з 02 квітня 2020 року. Отже, вказаною нормою права встановлено, що строки, визначені\~статтею 257 ЦК України\~на час дії карантину продовжуються автоматично. У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20\~(провадження № 12-46гс220 зазначено: "Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку (пункт 1 постанови № 211 з наступними змінами). Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у редакції\~Закону № 540-IX, який набрав чинності 2 квітня 2020 року). Закон № 540-IX\~доповнив\~розділ IX "Прикінцеві положення" ГК України\~пунктом 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~232,\~269,\~322,\~324\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". […] Спеціальна позовна давність в один рік, передбачена\~статтею 681 ЦК України\~для вимог щодо виявлення у господарських відносинах прихованих недоліків товару, на який встановлений гарантійний строк, та передбачена пунктом 1 частини другої\~статті 258 ЦК України\~для вимоги про стягнення штрафу мала би спливти 1 жовтня 2020 року. Однак з 2 квітня 2020 року набрав чинності\~Закон № 540-IX, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями\~258,\~681 ЦК України\~продовжуються на строк його дії. Тому позовна давність за вказаними вимогами покупця, заявленими 24 листопада 2020 року, не спливла. Навіть якщо врахувати лист-відповідь постачальника покупцеві від 19 липня 2019 року (т. 1, а. с 67 - 68), в якому постачальник визнав недоліки переданого ним товару, то перебіг позовної давності мав би спливти 20 липня 2020 року, якщо б на той час не набрав чинності\~Закон № 540-IX. З огляду на вказане відсутні підстави для відступу від висновку, який Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 1 грудня 2021 року у справі № 373/651/20 (№ у ЄДРСР 101808795; цей висновок стосувався спливу позовної давності до моменту набрання чинності\~Законом № 540-IX)". У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21) зазначено: "Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". В\~постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21\~(провадження № 61-5238св22) та від 20 квітня 2023 року у справі № 728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що "у пункті 12\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)". Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651\~на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Крім того, згідно із пунктом 19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~кодексу, продовжуються на строк його дії. Розділ "Прикінцеві положення" ЦК України\~доповнено пункт 19 згідно з Законом України "Про несення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX від 15 березня 2022 року. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року\~на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, термін дії якого продовжено наступними Указами Президента України до теперішнього часу. Відповідно до пункту 19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~з урахуванням дії на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року строк позовної давності збільшено на увесь строк його дії. Відповідачами та представником відповідача [PERSON] не спростовані розрахунки позивача, власних розрахунків суду не надано. З огляду на викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме лише у межах строку позовної давності за період з березня 2017 року по червень 2024 року у розмірі суми основного боргу - 110\~787,25 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 11\~733,06 грн. розмір 3\~% річних у сумі 4\~217,37 грн., що складає 126\~737,68 грн. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі по 371,14 грн. з кожного ((2684*126737,68/152754,46)/6).

Outcome: partial