Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2005 року по 20.08.2019 року. Шлюб між ними розірвано рішенням суду від 19.07.2019 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Виноградівського районного суду від 03.12.2018 р. у справі №299/3707/18 з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі частини його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.11.2018 р. та до досягнення дітьми повноліття. На даний час [PERSON] 21.07.2024 р. виповнилося 18 років, а отже вона є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює вчителем в Оклігедьській гімназії та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину й надалі у зв`язку із тим, що вона навчається. За таких обставин позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі однієї чверті всього заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до закінчення дочкою навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Сторони та третя особа будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Третя особа подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2005 року по 20.08.2019 року. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.07.2019 року. За рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.12.2018 р. у справі №299/3707/18 з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі частини його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.11.2018 р. та до досягнення дітьми повноліття. Діти сторін проживають разом з матір`ю, позивачем по справі. Старша дочка сторін [PERSON] , [INFO] , набула повноліття, однак продовжує навчатися у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» на денній формі навчання - є студенткою першого курсу математики та цифрових технологій, що стверджується довідкою вищого навчального закладу №144 від 29.05.2024 р. про навчання дитини. Оскільки повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги, але відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки у зв`язку з навчанням. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей, які продовжують навчання. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів, а тому кошти на утримання дитини (аліменти), яка продовжує навчатися підлягають присудженню за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що повнолітнядояка сторін [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, натомість відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дочки, суд вважає, що відповідач, як фізично здорова людина, спроможна сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Відповідач є працевлаштованим, має регулярний дохід, тому з нього слід стягнувати аліменти у частці від заробітку. На підставі наведено суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги. Суд зазначає, що ч.2 ст.199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved