Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на квартиру. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~квартири від\~17.03.2021\~р.,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Запорізького\~міського нотаріального\~округу Сіпяковим\~О.С.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№240,\~належить квартира\~ [ADDRESS] . Маючи намір розпорядитись належною їй квартирою у квітні 2024 року [PERSON] звернулась до нотаріуса, проте під час перевірки об`єкту нерухомості виявилось, що вона не може укласти договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, оскільки право власності на неї зареєстроване у шлюбі. Тому виникла необхідність у зверненні до суду із цим позовом. 03.05.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 03.06.2024 року від відповідача надійшла до суду заява, в якій останній визнав позовні вимоги повністю, справу просив розглянути за його відсутності. Ухвалою суду від 01.08.2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч.1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 11.06.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) складено актовий запис №215. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2023 р. у справі №334/10113/23 шлюб розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] набула у власність на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.03.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.С., зареєстрованого в реєстрі за №240, квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Отже, суд вважає можливим визнати право особистої власності на вищевказане нерухоме майно за позивачкою, оскільки воно набуто у шлюбі за кошти, які належали їй особисто та відповідач не заперечує цього факту. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved