Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивачки [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник, адвокат Костенко О.М., звернулися до Згурівського районного суду Київської області із зазначеною вище позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 13 липня 1994 року КСП «Жуківське» згідно розпорядження № 69 від 12.07.1994 року видало свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , [PERSON] (син) в рівних долях по (4/16). В свідоцтві ім`я та по батькові одного з влаників [PERSON] зазначено із скороченнями. Житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 3221986901:01:028:0009, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка теж є обєктом спільної сумісної власності, проте була оформлена лише на одного із власників [PERSON] на підставі державного акту серії ЯИ № 380092 від 15.11.2009 року. [INFO] помер [PERSON] , спадщину після його смерті прийняли його батьки [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом. До складу спадщини входить (4/16) частки житлового будинку та (4/16) частки земельної ділянки кадастровий номер 3221986901:01:028:0009. [INFO] помер [PERSON] , спадщину після його смерті прийняли його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом. До складу спадщини входить 6/16 частки житлового будинку та 6/16 частки земельної ділянки кадастровий номер 3221986901:01:028:0009. Крім того, до спадкової маси входять земельні ділянки кадастровий номер 3221986900:04:002:0028, площею 0,3641 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] та належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЯИ № 380095 та кадастровий номер 3221986901:01:029:0012, площею 0,2338 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Усівка та належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЯИ № 380090. Спадкові частки позивачок у спадщині, яка відкрилась після смерті [PERSON] , є рівними та становлять по . Оригінали державних актів були втрачені. Позивачкам було відмовлено нотаріусом у вирішенні питання оформлення спадщини після смерті батька та чоловіка, у звязку із відсутністю оригіналів державних актів на земельні ділянки, а також наявністю скорочень у свідоцтві про право власності на житловий будинок, відтак рекомендовано звернутись до суду. З цих же підстав, позивачки не мають можливості оформити право власності на належні їм частки у праві власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позивачки просять визнати за ними право власності на спірне майно. У разі задоволення позову, просили залишити за ними судові витрати. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. За клопотанням представника позивачок витребувано докази. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, направили до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність. У своїй заяві представник позивачок, адвокат Костенко О.М. позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Також у заяві відмовився від клопотання про витребування доказів з ГУ Держгеокадастру у місті Києві та Київській області. Представник відповідача Згурівської селищної ради В. Мокронос у своїй заяві позов визнав у повному обсязі, зазначивши, що розуміє наслідки визнання позову відповідачем. Просив не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. На підставі ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи\~визнання позову відповідачем. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником 4/16 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 13 липня 1994 року КСП «Жуківське» згідно розпорядження № 69 від 12.07.1994 року. В свідоцтві про право власності ім`я та по батькові власника вказано із скороченнями «Вал-на Васил.» (а.с. 28 копія свідоцтв, а.с. 32-35- копія технічного паспорту на житловий будинок). Також [PERSON] є власником 4/16 часток земельної ділянки кадастровий номер 3221986901:01:028:0009, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту серії ЯИ № 380092 від 15.11.2009 року. Державний акт оформлений лише на одного із співвласників [PERSON] . Крім того, оригінал державного акту втрачений (а.с. 31 копія державного акту, а.с. 36-41 витяг з ДЗК, а.с. 129-132 копія рішення Усівської сільської ради від 26 грудня 2009 року № 113-19-V). [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги померлого [INFO] [PERSON] , позивача спадщину прийняла та її спадкові права ніким не оспорються. До складу спадщини померлого входить (4/16) частки житлового будинку та (4/16) частки земельної ділянки кадастровий номер 3221986901:01:028:0009, які розташовані в [ADDRESS] (а.с. 82-96 копія спадкової справи № 5/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] ). Позивачка [PERSON] є власником 4/16 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 13 липня 1994 року КСП «Жуківське» згідно розпорядження № 69 від 12.07.1994 року. Також [PERSON] є власником 4/16 часток земельної ділянки кадастровий номер 3221986901:01:028:0009, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту серії ЯИ № 380092 від 15.11.2009 року. Державний акт оформлений лише на одного із співвласників [PERSON] . Крім того, оригінал державного акту втрачений. Позивачки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги померлого [INFO] [PERSON] , позивачки спадщину прийняли та їхні спадкові права ніким не оспорються. До складу спадщини померлого входить 6/16 частки житлового будинку та 6/16 частки земельної ділянки кадастровий номер 3221986901:01:028:0009, які розташовані в [ADDRESS] . Крім того, до спадкової маси входять земельна ділянка кадастровий номер 3221986900:04:002:0028, площею 0,3641 га, яка розташована в [ADDRESS] та належала померлому на підставі державного акту серії ЯИ № 380095 від 19.11.2009 року та земельна ділянка кадастровий номер 3221986901:01:029:0012, площею 0,2338 га, яка розташована в селі Усівка та належала померлому на підставі державного акту серії ЯИ № 380090 від 05.11.2009 року. Оригінали державних актів на земельні ділянки втрачені (а.с. 29, 30 копії державних актів, а.с. 42-53 витяги з ДЗК, а.с. 129-132 копія рішення Усівської сільської ради від 26 грудня 2009 року № 113-19-V, а.с. 97-114 копія спадкової справи № 6/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] ). Права позивачок, як власників не визнаються, через наявність неточностей у правовстановлюючих документах. Нотаріус відмовив позивачкам у оформленні їх спадкових прав через наявність скорочень у свідоцтві про право власності на житло, а також відсутністю оригіналів державних актів на земельні ділянки (а.с. 55-57 нотаріальні відмови). Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак за позивачками слід визнати право власності на спірне нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved