Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.12.2023 року звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси\~ із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг, посилаючись на те, що з 17.10.2012 року вона є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» згідно укладеного договору№SAMDN52000069223331, за яким на її ім`я було відкрито банківський рахунок та видано платіжну картку «Універсальна», яку вона ніколи не передавала стороннім особам та особисто не додавала до електронного сервісу GOOGL PAY. 16.08.2023 після розрахунку за продукти харчування у м. Одесі, наявною у неї кредитною карткою АТ КБ «ПриватБанк» на фінансовий номер телефону позивачки надійшло повідомлення про списання з її кредитного рахунку понад 90 тисяч гривень. При тому, що вона придбала продукти харчування трохи більше ніж на 350 гривень. Жодних повідомлень про дозвіл на проведення інших транзакцій за її картковим рахунком, на банківський номер телефону [PERSON] не отримувала. Після випадкового виявлення безпідставного списання значної суми коштів з її карткового рахунку позивачка негайно звернулась до найближчого відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Одесі для заблокування своєї кредитної картки. З банківської виписки по картковому рахунку [PERSON] встановила, що 16.08.2023 року, крім здійснених нею оплат у м. Одесі: о 13 год 17 хв при розрахунку за ювелірні вироби або годинники у ювелірній компанії «Золотий вік» у [ADDRESS] , з її карткового рахунку було списано кредитні кошти у розмірі 90\~387,00 грн. та о 13 год 55 хв відбулась транзакція по рахунку: «зняття готівки в банкоматі DN00 по проспекту Хмельницького у місті Дніпро» у розмірі 3000,00 грн. Після блокування своєї банківської картки [PERSON] звернулась до чергової частини відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області із заявою про порушення кримінальної справи з підстав незаконного заволодіння сторонньою особою кредитними грошовими коштами з її карткового рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» у загальному розмірі 93\~387 грн. За її заявою органами поліції 16.08.2023 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), зареєстровано кримінальне провадження №12023162470001168 за ч. 4 статті 185 КК України та розпочато досудове розслідування. Про вчинені незаконні транзакції позивачка повідомила службу безпеки банку та направила Витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за її заявою. На підставі укладеного [PERSON] із СК «ARX» договору добровільного страхування фінансових ризиків з платіжними картками та картковими рахунками, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 46 753,50 грн. на картковий рахунок позивачки, що становить 50% від розміру списаних шахрайським шляхом грошових коштів. З підстав цього залишок списаного внаслідок шахрайських дій, кредитного боргу за картковим рахунком [PERSON] становить 46 633,50грн. На звернення [PERSON] із відповідною заявою до АТ КБ «ПриватБанк» про не нарахування штрафних санкцій, пені та будь-яких інших нарахувань на списані шахрайським шляхом грошові кошти, та відновлення такої суми на її картковому рахунку вона отримала відмову. Також позивачка зверталася до банку із заявами про проведення службового розслідування. Не зважаючи на її звернення АТ КБ «ПриватБанк» покладено на [PERSON] обов`язок по оплаті суми боргу, що виникла внаслідок вчинення шахрайських дій, при цьому на таку суму нараховуються відсотки та інші штрафні санкцій, які банк вимагає її сплатити. На адресу позивачки від працівників АТ КБ «ПриватБанк» надходять неодноразові повідомлення, попередження про необхідність погашення кредитного боргу, сплати нарахованих відсотків та штрафних санкцій на кредитну заборгованість. Представник позивача подала до суду заяву про підтримання заявленого позову та розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача, належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася та повторно подала до суду клопотання про перенесення розгляду справи, тому в силу ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача подані до суду у вигляді письмових пояснень, суд , на підставі всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Позивачка [PERSON] протягом тривалого часу є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». Між сторонами 17.10.2012 року укладено договір SAMDN52000069223331. На підставі оформлення вказаного договору позивачка отримала кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] (з окремим пін-кодом), по якій було надано кредитний ліміт, для отримання за необхідності кредиту. При заповненні анкети позивачкою працівнику банку були надані персональні та паспортні дані, ІПН, відомості про місце проживання, сімейний стан, дівоче прізвище матері, фінансовий телефон. Позивачка користувалася кредитною карткою та з виписки по картці/рахунку [PERSON] №9А0KUIGOTLA8CSUU від 16.08.2023, вбачається, що: - о 13 год 17 хв при розрахунку за ювелірні вироби або годинники у ювелірній компанії «Золотий вік» у [ADDRESS] , було списано кредитні кошти у розмірі 90\~387,00 грн., також о 13 год 55 хв відбулась транзакція «зняття готівки в банкоматі DN00 по просп. Хмельницького у місті Дніпро» по рахунку у розмірі 3000,00 грн. При цьому, як стверджує позивачка, нею особисто о 13 год 38 хв було здійснено розрахунок у супермаркеті «Таврія Плюс» по вул. Іцхака Рабіна, 7, у м. Одесі на загальну суму 340,80 грн. та о 13 год 40 хв та у пекарні по [ADDRESS] (ФОП [PERSON] ) у сумі 15,00 грн., такі транзакції також підтверджуються випискою по картці/рахунку [PERSON] . Позивачка [PERSON] 16.08.2023 перебуваючи у м. Одесі подала до чергової частини відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області заяву про прийняття відповідних заходів правового характеру до невстановлених осіб, які 16.08.2023 року незаконним шляхом заволоділи кредитними грошовими коштами з її карткового рахунку у загальному розмірі 93\~387 грн. За її заявою органами поліції внесено відомості до ЄРДР, зареєстровано кримінальне провадження №12023162470001168 за ч. 4 статті 185 КК України та розпочато досудове розслідування, що підтверджується відповідним витягом. З урахуванням дослідженим доказів, суд приходить до висновку, що вказані у позові неналежні грошові перекази з карткового рахунку позивачки було здійснено без фізичного пред`явлення позивачкою електронного платіжного засобу. Натомість у порядку ст. 81 ЦПК України стороною відповідача не було доведено, що дії чи бездіяльність позивачки [PERSON] призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка б давала змогу ініціювати платіжні операції, отже вказані у позові платіжні операції відбувалися без волі, участі або вини позивачки. Та з іншого боку відповідачем не було забезпечено її надійний захист від дій зловмисників та не здійснено належну верифікацію особи позивачки, при тому, що передбачені законом підстави для покладення на споживача банківських послуг цивільної відповідальності у даному випадку відсутні. Позивач зазначає, що тільки 09.09.2023 року з отриманого від АТ КБ «ПриватБанк» листа №20.1.0.0.0./7-230823/46132 у якому зазначено перелік певних пунктів та Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), з посиланням, на те, що вони розміщуються в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/ вона дізналася про існування таких Умов. Жодних доказів від відповідача про підтвердження того, що позивачку було під підпис ознайомлено з такими Умовами при укладанні договору та відкритті карткового рахунку у 2012 році до матеріалів справи не надано. Суд враховує, що\~саме банк має доводити, що позивачка [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що позивачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, виходить з відсутності вини позивачки у списанні з її карткового рахунку спірних грошових коштів. За відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 року у справі N691/699/16- ц (провадження N 61-16504св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19), від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 03 жовтня 2022 року у справі № 387/746/18. За весь час розгляду справи відповідачем не надано доказів та підтвердження того, що [PERSON] \~своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати відповідні платіжні операції. Посилання відповідача у письмових поясненнях, якими банк зазначає необхідність звернення позивачки із заявленими позовними вимогами саме до електронного cервісу GOOGLE PAY суд відхиляє, адже саме на банк покладено відповідальність та контроль по списанню грошових коштів з рахунків клієнта, з урахуванням наступного. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Статтею 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Згідно статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та Закону. У відповідності до частин 1, 2 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. Відповідно до п.п. 42-44 ч.1 ст.1 Закону неналежна платіжна операція -платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі; неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно). Згідно з ч.4 ст. 67 Закону надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Крім цього частинами 1, 3-5 ст. 68 Закону електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену ідентифікацію користувача під час: отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; ініціювання дистанційної платіжної операції; будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої ідентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних ідентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену ідентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача. Таким чином, крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів. Надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилково платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. При цьому на платника покладається відповідальність за здійснення несанкціонованих ним платежів за умови доведеності, що його дії чи бездіяльність призвели до втрати або незаконного використання платіжного засобу чи інформації, які дають можливість ініціювати платіжні операції. Крім того, у випадку повідомлення користувачем банку про платіжні операції, які він не використовував, банк зобов'язаний вжити заходів щодо збереження залишку коштів користувача та провести ретельне розслідування таких фактів і повідомити користувача про його наслідки. З доданих до матеріалів справи звернення позивачки [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» від 16.08.2023 про незаконні списання з її карткового рахунку грошових коштів у сумі 93\~387 грн. та заяви від 26.10.2023 року про проведення службового розслідування з приводу незаконного списання коштів вбачається, що нею, як споживачем банківських послуг вжито всіх заходів щодо повідомлення банку. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] здійснила всі можливі заходи, які передбачені в даному випадку, щодо доведення своєї непричетності до здійснення дій по списанню з її рахунку у м. Дніпро грошових коштів, а отже, як користувач картки, вона не може нести відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя. При цьому відповідачем не було вжито невідкладних заходів по виявленню причин та причетних осіб, які сприяли незаконному списанню грошових коштів з карткового рахунку позивачки. Представником відповідача тільки 18.06.2024 через систему «Електронний суд» було надано до суду службовий висновок від 14.04.2024 року «Про результати проведення перевірки за повідомленням клієнта [PERSON] » складений службою безпеки банку, внаслідок дослідження обставин незаконного списання 16.08.2023 року із рахунку [PERSON] грошових коштів у м. Дніпро, із зазначенням про відсутність підстав повернення коштів [PERSON] за оспорюваними операціями, з посилання на наявність її вини. Суд надає критичну оцінку такому висновку, адже такий документ не містить підпису відповідальної особи, а також зазначені у ньому у підсумку висновки та обґрунтування містять тільки особисті припущення відповідального працівника банку, що не можуть свідчити про наявність вини [PERSON] . Також суд враховує, що згідно з позиціями Верховного Суд у аналогічних справах (постанови Верховного Суду від 17.06.2021 року у справі №759/4025/19 та від 07.11.2022 року у справі № 571/5017/20) саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Сам факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними (постанова КЦС ВС від 16.08.2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23). З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про істотне порушення банком вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Умов та правил надання банківських послуг, оскільки є факт здійснення операцій за кредитним рахунком [PERSON] , які нею не замовлялися та не оформлялися, що завдали їй істотної шкоди у вигляді нарахування додаткової заборгованості, яку банк вимагає від неї погашати, та сплатити нараховані відсотки за кредитні кошти, які вона не отримувала. Доданим до матеріалів справи полісом добровільного страхування фінансових ризиків з платіжними картками та картковими рахунками «Захист від шахрайства» №OSGOSKM-22BD4QW від 13.12.2022 року, виданим на підставі укладеного між [PERSON] та СК «ARX» договору страхування підтверджується, що позивачкою були застраховані грошові кошти, які розміщені на її поточних, депозитних, карткових рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» та грошових коштів переказ яких здійснюється АТ КБ «ПриватБанк». Згідно умов укладеного договору страхування СК «ARX» було здійснено виплату на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 46 753,50 грн. шляхом зарахування такої суми коштів на її особовий банківський картковий рахунок В АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується наданим відповідачем розрахунком заборгованості за договором № б/н вiд 17.10.2012, укладеним мiж ПриватБанком та клiєнтом - [PERSON] . З такого розрахунку заборгованості вбачається, що 29.08.2023 року грошові кошти у розмірі 46 753,50 грн. надійшли на особовий рахунок позивачки. З урахуванням цього, залишок боргу, внаслідок вчинених 16.08.2023 року шахрайських дій по картковому рахунку [PERSON] становить 46 633,50 грн., тому саме так суму відповідач зобов`язаний відновити на картковому рахунку позивачки та виключити нараховані на суму кредитної заборгованості 93\~387 грн., що виникла 16.08.2023 року внаслідок безпідставного списання з її карткового рахунку: відсотки, пеню та штрафні санкції. Відповідно положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, четвертою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , як користувачка картки своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, списання грошових коштів з її карткового рахунку відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції, виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідачка невідкладно повідомила про цей факт банк та звернулась до правоохоронних органів, та ураховуючи наявність кримінального провадження, слід дійти висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved