Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 червня 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001332716102, відповідно до якого, позичальнику було видано кредитну картку з встановленим лімітом 60000 грн., який пізніше було збільшено до 60000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по кредитному договору №2001332716102 від 13.06.2019 року, станом на 30.04.2024 року, яка становить 86400,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 52154,69 грн.; заборгованість по відсоткам 34245,82 грн. Враховуючи вищевикладене представник позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами №2001332716102 від 13.06.2019 року, в розмірі 86400,51 грн. та судовий збір по справі в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, 13 червня 2019 року [PERSON] звернувся до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та підписав заяву №2001332716102 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої, відповідач прохав відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] та надати кредитну карту № [NUMBER] . Відповідач у заяві прохав банк встановити йому кредитний ліміт на поточний рахунок у гривнях в сумі 60000,00 грн, строком на 12 місяців та процентною ставкою 47,88% річних. Також у заяві зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 12577,58 грн. Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, у якому були зазначені аналогічні умови кредитування, а саме: сума кредиту - 60000,00 грн.; строк кредитування - 12 місяців; процентна ставка за користування кредитом - 47,88% річних. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001332716102 від 13.06.2019 року, яка надана позивачем, 13.06.2019 року відповідачу банком було встановлено кредитний ліміт в сумі 60000,00 грн. Відповідач користувався кредитним коштами, але несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував кредит, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, у зв`язку з чим станом на 30.04.2024 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 86400,51 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 52154,69 грн.; заборгованості за відсотками 34245,82 грн. 01 травня 2024 року позивачем АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» було направлено на адресу відповідача письмову вимогу-повідомлення за вих. №КНО-44.2.2/196, згідно якої позивач вимагав повернути кредитні кошти в досудовому порядку. Однак вимога кредитора зі сторони відповідача залишилась поза увагою. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд приходить до наступного. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст.ст. 549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.617 ЦК України. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитними договорами, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «ПУМБ», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved