Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

15 липня 2024 представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» - адвокат Нікітіна О., звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 09.07.2024 за Договором про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 0006416/№ 0006416/049 від 09.09.2020 в розмірі 80270,70 гривень та судових витрат, понесених під час розгляду справи. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що 09 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» з анкетою-заявою на надання йому кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 50 000,00 гривень. Підписанням Заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування від 09.09.2020 відповідач підтвердив Публічну пропозицію Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» на укладення Договору про приєднання до Договору про\~видачу та\~обслуговування особистої\~платіжної картки,\~надання санкціонованого\~овердрафту та\~послуг дистанційного\~банківського обслуговування,\~яка була\~розміщена на\~веб-сайті\~Банку і\~безумовно приєднався\~до Договору\~№ 0006416/049\~від 09.09.2020. Банк повністю виконав взяті на себе зобов?язання та видав позичальнику кредитну картку «Benefit_NEW», встановив на рахунок [NUMBER] кредитний ліміт (дозволену перевитрату) в розмірі 50 000,00 гривень в рамках ліміту санкціонованого овердрафту. Однак, відповідач порушив строки повернення кредиту, наданого у вигляді овердрафту на кредитну картку, у зв`язку з чим станом на 09.07.2024 заборгованість відповідача складає 80 270,70 гривень, з яких: 25 759,06 гривень - заборгованість за простроченим санкціонованим овердрафтом; 24 240,94 гривень - заборгованість за простроченим санкціонованим овердрафтом; 3 467,53 гривень - заборгованість за поточними відсотками за санкціонованим овердрафтом; 26803,17 гривень - заборгованість за простроченими відсотками за санкціонованим овердрафтом. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою суду від 17.07.2024 відкрито провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 06.08.2024. У судове засідання 06.08.2024 сторони не з`явилися. Від представника позивача 06.08.2024 надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні 06.08.2024 за його відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Крім того, у заяві зазначено, що відзив на адресу суду не надходив, кошти в рахунок боргу відповідачем не сплачувались. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про причини неявки не повідомив, клопотання та заяви не подавав. Розгляд справи відкладено на 03.09.2024 у зв`язку з неявкою сторін. На адресу суду повернулось поштове відправлення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, 13.08.2024 на адресу суду повернулось поштове відправлення із судовою повісткою на 03.09.2024, направлене відповідачу, у зв`язку із відсутність адресата за вказаною адресою. У судове засідання 03.09.2024 сторони не з`явилися. Від представника позивача\~суду 03.09.2024\~надійшла заява\~про розгляд\~справи 03.09.2024\~за його\~відсутності та\~про підтримання\~позовних вимог\~в повному\~обсязі.\~У заяві\~зазначено,\~що відзив\~станом на\~03.09.2024\~на адресу\~позивача та/чи\~представника позивача\~не надходив,\~кошти в\~рахунок боргу\~відповідачем не\~сплачувались.Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про причини неявки не повідомив, клопотання та заяви до суду не подавав. Розгляд справи відкладено на 01.10.2024 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 01.10.2024 сторони не з`явилися. Від представника позивача на адресу суду 01.10.2024 надійшла заява про розгляд справи 01.10.2024 за його відсутност та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Крім того, у заяві зазначено, що відзив станом на 01.10.2024 на адресу позивача та/чи представника позивача не надходив, кошти в рахунок боргу відповідачем не сплачувались. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про причини неявки не повідомив, клопотання та заяви до суду не подавав. За змістом п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 21.12.2022 (справа № 757/15603/19, провадження № 61-7181св22), постанові Верховного Суду від 30.11.2022 (справа № 760/25978/13-ц, провадження № 61-6788св22), постанові Верховного Суду від 31.08.2022 (справа № 760/17314/17, провадження № 61-19284св19). Таким чином, відповідач вважається належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання з дня проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за вказаною адресою. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст. 44 ЦПК України). У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований\~статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Відповідач у справі не позбавлений можливості дізнатись про існування відносно нього судового провадження, оскільки ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682ск19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судове засідання, однак відповідач до суду не з`являвся, про причини неявки до суду не повідомляв, не надав відзив, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.ч. 1, 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі -\~ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним договір,\~в якому\~одна сторона\~-\~підприємець взяла\~на себе\~обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Суд встановив, що 09.08.2024 відповідач [PERSON] підписав та подав до ПАТ "МТБ Банк" анкету-заяву на надання кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 50000,00 гривень (а.с. 8). Також відповідач підписав Заяву про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування від 09.09.2020, чим підтвердив публічну пропозицію позивача на укладення Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування та приєднався до умов цього Договору (а.с. 9-10). Підписанням даної заяви відповідач підтвердив, що всі умови Договору зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а примірник даної Заяви отримав в день укладення Договору (підписанням Заяви про приєднання до Договору). Таким чином, між позивачем та відповідачем укладено Договір про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування від 09.09.2020 за № 0006416/049. Згідно п. 2.1 Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування банк, відповідно до чинного законодавства України, відкриває Держателю поточний рахунок у національній валюті та/або в доларах США та/або в ЄВРО, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки (далі - поточний рахунок або рахунок). Банк видає Держателю платіжну картку і здійснює обслуговування рахунку Держателя за дебетовокредитною/дебетовою платіжною схемою, в залежності від вибраних Держателем банківських послуг, на умовах і в порядку, передбаченому чинним законодавством України, правовими нормами платіжних систем VISA International/Mastercard (далі - Платіжна система), Правилами та цим Договором. З урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України та цим Договором, Держатель здійснює операції за поточним та/або окремим рахунками (надалі разом - рахунки) з використанням платіжної картки та сплачує Банку комісійну винагороду за обслуговування платіжної картки, відповідно до чинних на момент здійснення операцій тарифів Банку (надалі - Тарифи Банку), що є Додатком 4 до цього Договору. Банк має право змінювати Тарифи Банку, повідомляючи про це Держателя у порядку, визначеному п. 8.4. цього Договору. Види операцій з платіжною карткою які має право здійснювати Держатель та строк їх виконання Банком, визначені у Правилах (п. 2.2 Договору). Згідно пп. 5.2.1. - 5.2.3. Договору банк зобов`язується: випустити платіжну картку і видати її Держателю після сплати платежів відповідно до умов п. 5.1.3. цього Договору або передати платіжну картку, емітовану на ім`я Держателя, довіреній особі або представнику Держателя. Представник Держателя має право отримати платіжну картку за довіреністю, що видана Держателем та посвідчена в установленому законодавством порядку. У такому разі Банк не несе відповідальності за проведення операцій з використанням такої платіжної картки, виданої Представнику за довіреністю. Використання платіжної картки за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткової платіжної картки для довіреної особи. Банк надає ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції із використанням платіжної картки, лише Держателю. Забезпечити здійснення операцій по рахункам з використанням платіжних карток (основної та додаткових) згідно з вимогами чинного законодавства України. Щомісяця нараховувати проценти за поточний місяць на залишок коштів на рахунках Держателя, відповідно до чинних, на дату нарахування, Тарифів Банку. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Уповноваженої особи ПАТ «МТБ БАНК» про надання кредиту № 2289/Odess від 11.09.2020р. погоджено надання відповідачу кредитного ліміту у розмірі 50000,00 гривень на 12 місяців (а.с. 21). Згідно вказаного рішення одними із умов кредитування є виконання всіх умов кредитування, передбачених паспортом продукту Кредитна карта «Benefit NEW», а також погашення заборгованості в повному обсязі та зняття ліміту по Кредитній карті «Benefit» (Договір № 396762 від 15.11.2019). Згідно наданої суду виписки з рахунку № 048590-2024/0710 за період з 09.09.2020 по 11.09.2020 відповідачу установлено кредитний ліміт у розмірі 50000,00 гривень (а.с. 24). З виписки з рахунка приватного клієнта № 048590-2024/0710, одержувач: [PERSON] , за розрахунковий період: з 09.09.2020 по 09.07.2024 (а.с. 25-28), інформації про заборгованість за кредитним договором № 0006416/049 від 09.09.2024 (а.с. 29), інформації про рух коштів по особовому рахунку [NUMBER] (а.с. 30-32), інформації про рух коштів по особовому рахунку [NUMBER] (а.с. 33), інформації про рух коштів по особовому рахунку [NUMBER] (а.с. 34-61), інформації про рух коштів по особовому рахунку [NUMBER] (а.с. 62), вбачається, що станом на 09.07.2024 заборгованість [PERSON] за договором № 0006416/049 від 09.09.2020 всього становить 80 270,70 гривень, з яких: 25759,06 гривень заборгованість за санкціонованим овердрафтом; 24240,94 гривень заборгованість за простроченим санкціонованим овердрафтом; 3467,53 гривень - заборгованість за поточними відсотками за санкціонованим овердрафтом; 26803,17 гривень - заборгованість за простроченими відсотками за санкціонованим овердрафтом. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц від 25.05.2021 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У постанові від 15.06.2023 у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначив, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Отже, суд вважає надані позивачем виписки по рахунку належними та допустимими доказом руху коштів по рахунку відповідача, зокрема, доказом отримання відповідачем коштів за встановленим кредитним лімітом. У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від позивача в межах кредитного ліміту. Отже, відповідачем порушено виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості. Згідно постанови Верховного Суду від 30.08.2023 (справа № 753/20537/18, провадження № 61-15167св21) виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Досліджені під час розгляду справи є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Таким чином, оскільки відповідач в порушення умов Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 0006416/049 від 09.09.2020 не повернув надані кошти в межах кредитного ліміту, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 80 270,70 гривень, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості\~підлягають задоволенню. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи долучена платіжна інструкція № 6945592 від 27.02.2024 про сплату позивачем судового збору у розмірі 3028,00 гривень (а.с. 7). При відкритті провадження у справі суд встановив надходження та зарахування коштів до \~спеціального фонду державного бюджету. Оскільки позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості\~підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved