Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Позивач звернулася\~ до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим,\~ що з\~ 06.11.2020 року у\~ перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,\~ від шлюбу спільних\~ дітей не мають,\~ на даний час сім`я розпалася, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила\~ розірвати шлюб. 26.08.2024 року судом відкрито провадження у даній справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася,\~ подала суду заяву в якій вказала,\~ що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі (а.с.10). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав,\~ що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі, оскільки пепребуває на військовій службі. Позивач в письмово викладеній заяві від 16.09.2024 р., суду повідомив, що\~ шлюбні відносини з [PERSON] \~ він\~ припинив,\~ а тому примирення з позивачем\~ неможливе. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 06.11.2020 року зареєстрували шлюб, у виконавчому комітеті Гродівської\~ селищної ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 8,\~ від шлюбу спільних\~ дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви слідує, що сторони припинили подружні відносини з березня 2024 року, позивач категорично не бажає відновлювати стосунки\~ з [PERSON] ,\~ зазначає, що її рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Позивач вказала на підстави розірвання шлюбу - відсутність розуміння та формальне існування шлюбу. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу,\~ суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Позивач подала клопотання про зміну прізвища на дошлюбне - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved