Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

10.05.2024 [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі своєю матір`ю [PERSON] на день її смерті. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Після смерті матері відкрилась спадщина, що складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04.02.1997, виданого Заводською районною адміністрацією. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст.\~1261 ЦК України, інших спадкоємців першої черги немає. Оскільки за станом здоров`я мати заявника останні роки не могла самостійно обслуговувати себе, потребувала стороннього нагляду, тому з січня 2019 року по день смерті матері заявник постійно проживала з нею за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, були однією родиною. В подальшому заявник звернулась до нотаріуса із завою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено з тих підстав, що у неї відсутнє документальне підтвердження її спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з викладеним, заявник просить задовольнити вимоги її заяви у повному обсязі. В судовому засіданні заявник заяву підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити. Від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо заявлених вимог. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які попереджені про кримінальну відповідальність за ст.\~ст. 384, 385 КК України, кожна окремо, суду зазначили, що вони є подругами заявника і підтвердили, що заявник [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] з 2019 року по день смерті останньої [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши позицію заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 8, 47). Померла [PERSON] в період з 23.08.1965 по 13.01.2021 (дата актового запису 24.11.2020) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг № 04-03/3/391 від 12.01.2024 (а.с.\~12, 51 зворотний бік). Заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34-35, 52-53), однак, згідно копії довідки про фактичне місце проживання/не проживання особи №\~Л-340-3-452 від 26.04.2024, встановлено, що вона фактично проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Квартира за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04.02.1997 була передана у власність заявнику, її матері, її батьку [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-39 від 14.01.2009, посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори Процюк Н.П., спадкоємцем до майна померлого [PERSON] (батька заявника) є його дочка заявник [PERSON] (а.с. 15). Відтак, у її власності перебуває 1/2 частка квартири. З метою отримання свідоцтва про право власності за законом заявник звернулась до нотаріуса, однак, згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом № 14/02-31 від 16.01.2024, їй було відмовлено у його видачі з тих підстав, що у неї відсутнє документальне підтвердження її спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 11, 58). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Приписами ст. 315 ЦПК України визначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, ніж визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки судом встановлено, що заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі своєю матір`ю на день смерті останньої задля подальшого вирішення питання про свої спадкові права і це звернення до суду є обґрунтованим та вмотивованим, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, адже її вимоги ґрунтуються на законі, а також підтверджені встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved