Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

У травні 2024 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом у якому просить зняти арешт з нерухомого майна домоволодіння [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 2000 вона з чоловіком [PERSON] на публічних торгах купили житловий будинок за вищезазначеною адресою, оформили право власності на будинок на ім`я чоловіка. [INFO] чоловік позивачки помер. Коли позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, з`ясувалося, що на будинок накладено арешт на підставі ухвали Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.1997. До продажу на публічних торгах будинок належав [PERSON] , до якої було подано позов про стягнення боргу, з метою забезпечення позову [PERSON] звернувся з заявою про накладення арешту, яку було задоволено. Позов про стягнення боргу задоволено, а на виконання рішення спірний будинок продано з публічних торгів позивачці та її чоловіку. Позивачка та її чоловік не мають жодного відношення до боргу [PERSON] . Оскільки арешт майна перешкоджає позивачці у реалізації її спадкових прав, просить задовольнити позов. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивачка через канцелярію суду подала заяву у якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [INFO] помер [PERSON] ( а.с.9). Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.19). З акту про проведення публічних торгів від 23.08.2000 вбачається, що державним виконавцем продано з публічних торгів домоволодіння, яке належить [PERSON] та яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Домоволодіння продано [PERSON] (а.с.6). На підставі вказаного акту державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на вищезазначене домоволодіння від 31.08.2000 (а.с.10). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладено арешт на домоволодіння, розташоване за\~ адресою: [ADDRESS] . Підстава обтяження: ухвала Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.1997, власником зазначена [PERSON] (а.с.5). Рішенням Новомосковського міського суду від 03 березня 1999 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу розглянуто по суті, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу 11 780 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 151,82 грн., держмито в розмірі 589,00 грн. в дохід держави, в іншій частині позову відмовлено (а.с.14-16). Згідно з відповіддю голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 01-36/2/2024 від 25.01.2024 матеріали цивільної справи № 2-35/99 знищені за закінченням терміну зберігання, надати ухвалу від 08.10.1997 не можливо (а.с.13). Позивачка зверталася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, проте ухвалою від 09.02.2024 у задоволенні заяви відмовлено (а.с.20). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позивачка не була учасником справи №2-35/99 вона позбавлена можливості ініціювати питання щодо скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду від 08.10.1997. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Наявний в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №7158559 від 10.05.2008 про арешт спірного домоволодіння, обмежує позивача у реалізації права на спадщину. З огляду на те, що арешт накладено з метою виконання рішення суду у справі №2-35/99, у якій колишній власник [PERSON] була боржником, а судове рішення у цій справі виконано шляхом продажу домоволодіння на публічних торгах, покупцем на яких був [PERSON] , спадкоємцем якого є позивачка, суд дійшов висновку про те, що правові підстави для арешту майна відпали, а тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved