Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач ТОВ " Коллект Центр"звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №9730231 від 27.09.2021 року в розмірі 20967,66 гривень, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 27.09.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було укладено кредитний договір №9730231, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9300,00 грн. 29.11.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором №973032 від 27.09.2021 р., що укладений між ТОВ «БІ EЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 року, у т.ч. за кредитним договором №9730231 від 27.09.2021 р., що укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] . Вказував, що не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідачка порушила умови кредитного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, станом на 10.05.2024 становить 20967,66 грн., з яких: 9000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11272,10 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 329,06 грн. інфляційні збитки, 66,50 нараховані 3% річних. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ " Коллект Центр"за кредитним договором №973032 в загальному розмірі 20967,66 грн. Наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 28.05.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Від представника відповідачки [PERSON] 17 червня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Позивач ТОВ «Коллект Центр» повідомляє, що між [PERSON] вищенаведеною компанією було укладено договір факторингу, але [PERSON] не була повідомлена про зміну кредиторів за даними кредитними договорами. Крім того, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, належним доказом щодо заборгованості за тілом кредиту може бути і виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Однак, у даному випадку, позивачем на підтвердження перерахування [PERSON] коштів за кредитними договорами не надано належних доказів - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку. При цьому, у договорах, укладених з Первинними кредиторами відсутні будь- які відомості про те, що кредитні кошти «будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Вважає, що у даних документах не міститься відомостей про те, що кошти перераховуються на підставі відповідних договорів, що не дає суду можливості застосувати до даних правовідносин умови цих договорів. Відтак, зазначене не підтверджує факт перерахування коштів саме кредитодавцем на підставі відповідних договорів, а не іншими особами за іншими правовідносинами. Також надані позивачем розрахунки заборгованості за кожним з трьох договорів, самі по собі не є безспірним доказом наявності заборгованості, оскільки такі документи складаються одноособово стороною позивача та не є первинними документами, які б підтверджували умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зміст зазначених доказів повністю залежить від волевиявлення кредитора або його правонаступника. Тобто, розрахунки заборгованості, надані позивачем в якості доказу виникнення такої заборгованості за вказаними кредитними договорами, є суто внутрішнім документом фінансової установи, який не містить відомостей, що дозволили б суду пересвідчитись, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Таким чином, відсутність в матеріалах справи первинних документів не тільки позбавляє можливості перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом. Крім того, наданий позивачем витяг з Реєстру божників, права вимоги, за якими відступаються, та боржників за такими договорами, не містить підпису сторін, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника за вказаними кредитними договорами. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаних договорів факторингу з якого вбачалося б право вимоги за спірним кредитним договором позивачем суду надано не було. Отже, вважаю, що ТОВ «Коллект Центр» у встановленому законом порядку, не довело факту перерахування кредитних коштів за договорами, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні. Від представника позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. 28 червня 2024 року надійшли пояснення у справі, у яких остання підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити повністю з таких підстав. Щодо переходу права грошової вимоги, то відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно п. 3.2.4. Кредитного договору, кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 29.11.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором № 9730231 від 27.09.2021 р., що укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у т.ч. за кредитним договором № 9730231 від 27.09.2021 р., що укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Щодо суми заборгованості та зарахування коштів. 27.09.2021 між позичальником, яким є [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Кредитодавця, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений Кредитний договір №9730231, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 9 300,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами 1.6.-1.8. Кредитного договору. Підписанням Договору позики Відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином вбачається, що укладений кредитний Договір між первісним кредитором та відповідачем відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним договором кредиту/та договорами факторингу. Так, 27.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» був укладений кредитний договір №9730231, відповідно до якого кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 9300,00 грн., а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами 1.3.-1.8., а саме, що кредит надається строком на 30 днів, рекомендована дата повернення кредиту 27.10. 2021; з 1-го по 30-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредиту у розмірі 1,99%, сторони домовилися, загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжено (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань із сплати процентів та повернення кредиту у визначений строк. У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів, і з 30-го по 60-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредиту у розмірі 2,50%. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора В-281297. Зазначені умови кредитного договору також підтверджуються Паспортом споживчого кредиту ТзОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», який, як і кредитний договір від 27.09.2021 підписаний відповідачкою [PERSON] одноразовим ідентифікатором В-281297. З огляду на наведені обставини, не заслуговують на увагу доводи представника відповідачки про те, що у матеріалах справи відсутні докази укладення кредитного договору, отримання [PERSON] кредитних коштів, наявності заборгованості у наведеному вище розмірі, оскільки такі спростовуються наведеними доказами та свідчать про те, що відповідачка [PERSON] , підписуючи кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, погодилась на умови, запропоновані ТзОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», зокрема щодо суми кредиту, порядку та строку повернення, нарахування відсотків та інших умов. Зазначене також підтверджується довідкою ТОВ Фінансова компанія «Елаєнс», яка видається ТзОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» на підставі договору №37615055-1-21/08/18 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), вбачається, що 27.09.2021 13:02:14, було здійснено переказ платежу зг. Договору 9730231 від 27.09.2021 9300,00 на картку [NUMBER], а також розрахунком ТзОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» за кредитом, з якого вбачається, що [PERSON] частково погашала суму заборгованості за кредитним договором№9730231 від 27.09.2021, що свідчить про визнання нею укладеного договору та свого обов`язку щодо повернення заборгованості. Крім того, на час розгляду справи зазначений договір, за яким відповідачка отримала кредит, є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався. Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Договір про надання кредиту, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є укладеним між сторонами належним чином. Доказів того, що під час підписання кредитного договору позивачка була обмежена у праві вибору кредитної установи та умов кредитування , матеріали справи не містять. Крім того, відповідачка на обгрунтування відзиву не надала суду доказів на підтвердження того, що її персональні дані включно з номером паспорта, ідентифікаційного номера, номеру телефону, а також інформація, що містить банківську таємницю про номер карткового рахунку вибула поза її волею. Доказів неналежності відповідачці банківської картки, а також відсутності факту зарахування кредитних коштів за кредитним договором також не подано. Згідно із зазначеним розрахунком заборгованості, наданого ТзОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», станом на 28.12.2021 відповідачка [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 20572,10 грн. В подальшому 29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором №9730231 від 27.09.2021 р., що укладений між ТОВ «БІ EЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитним договором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення ( купівлю - продаж) прав вимоги №10-03/2023 від 10.03.2023 року, у т.ч. за кредитним договором №9730231 від 27.09.2021 р., що укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] . Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр боржників, після чого, з урахуванням договору про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року від Первісного кредитора до Нового кредитора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і Новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору №10-03/2-23/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №9730231 на суму 20967,66 грн., зокрема, 9300 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11272,10 грн. заборгованість по процентам, 395,56 грн. відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №9730231 від 27.09.2021 вбачається, що станом на станом на 10.05.2024 становить 20967,66 грн., з яких: 9300,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11272,10 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 329,06 грн. інфляційні збитки, 66,50 нараховані 3% річних. Правильність наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачкою не спростована. При застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Частиною 2 статті 639 ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, [PERSON] уклала кредитний договір шляхом підписання його електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, проте в порушення умов договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, доказів зворотнього матеріали справи не містять. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України). Як було встановлено судом, 29.11.2021 року ТОВ «БІ EЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», свою чергу 10.03.2023 року ТОВ « Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ " Коллект Центр" до ряду боржників, в тому числі і до відповідачки. Договір відступлення права вимоги №29/11-1, укладений 29.11.2021 між ТОВ «БІ EЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал», договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги укладений 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ « Вердикт Капітал», є дійсними та чинними, відомості про те, що вони оскаржувалися в судовому порядку відсутні. В матеріалах справи наявні усі докази відступлення права вимоги ТОВ «БІ EЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ « Коллект Центр», зокрема самі договора про відступлення прав вимоги, реєстр прав вимоги, докази сплати ТОВ« Вердикт Капітал» фінансування на користь ТОВ «БІ EЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» за Договором відсуплення права вимоги. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо того, що позивач жодним чином не підтвердив передання права вимоги первісним кредитором, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими вище матеріалами справи. Щодо того, що відповідачка не була повідомлена як боржник за кредитним договором про перехід права вимоги за зобов`язанням суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. У постанові від 06.02.2018 у справі № 278/1679/13-ц Верховний Суд зазначив, що наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Отже, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається відповідач, не припиняє зобов`язань сторін за договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за договором на користь нового кредитора. Окрім цього, у постанові від 29.05.2018 у справі № 910/14716/17 Верховний Суд вказав, що відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам частини першої статті 516 Цивільного кодексу України. Як встановлено судом, ні Договором №9730231, ні іншими документами, не передбачено такої умови, як отримання згоди боржника на заміну кредитора у цьому зобов`язанні у розумінні частини 1 статті 516 ЦК України. Навпаки, у п.п. 3.2.4 п.3 Договору №9730231, зазначено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь - яким чином відчуджувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб без згоди позичальника. Тому, такі доводи сторони відповідача суд до уваги не бере та вважає їх безпідставними. Отже, враховуючи те, що ТОВ «БІ EЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №9730231, а в свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ « Коллект Центр» за кредитним договором №9730231 до боржника [PERSON] , у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим Договором. З урахуванням наведених норм чинного законодавства та обставин, за яких відповідачка [PERSON] , в порушення умов кредитного договору, не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка складається із 9300,00 грн. - сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та 11272,10 грн. -сума заборгованості за нарахованими процентами. Стосовно позовних вимог позивача в частині нарахованих інфляційних втрат в розмірі 329,06 грн. та 3% річних в розмірі 66,50 грн. від простроченої суми зобов`язання по кредиту, суд зазначає наступне. В матеріалах справи відсутні докази, що [PERSON] у встановленому законом порядку була повідомлена про укладення договору про відступлення права вимоги, отже нарахування позивачем як вторинним кредитором на свою користь інфляційних втрат в розмірі 329,06 грн. та 3% річних в розмірі 66,50 грн. від простроченої суми зобов`язання по кредиту є безпідставним та такі позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак оскільки позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2970,77 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. на користь позивача ТОВ «Коллект Центр», то суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що 02.01.2023 року між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №02-01/2023. Відповідно до спрямованих позивачем до суду заявки на надання юридичної допомоги №1256 від 07.02.2024 року та витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2023 року вбачається, що АО «Лігал Ассістанс» було надано позивачу ТОВ «Коллект Центр» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 9000,00 грн., які були сплачені позивачем ТОВ «Коллект Центр», що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №0433390000 від 10.05.2024 року . При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial