Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,33 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території села Блищиводи колишньої Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 011202, виданого Зіболківською сільською радою 19 жовтня 1994 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її батькові, [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення сесії Зіболківської сільської ради від 15 вересня 1993 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,33 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Блищиводи Зіболківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), право власності на житловий будинок, право власності на земельні ділянки. Вона є спадкоємцем всього майна після смерті батька, [PERSON] , оскільки від його імені було посвідчено заповіт на все майно в її користь. Позивач стверджує, що прийняла після смерті [PERSON] спадщину, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті спадкоємця, їй вже видані Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,33 умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифікатів на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка вона не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність у зв`язку із смертю. Вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 22 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 30 вересня 2024 року. Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи № \~297/2023, яка зареєстрована 16 жовтня 2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак з Жовківської ДНК на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. На виконання вимог ухвали із державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла копія спадкової справи № \~297/2023, яка зареєстрована 16 жовтня 2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, тобто фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася у селі Блищиводи, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № [NUMBER] , який виданий 20 березня 2023 року органом 4628. З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане Смереківським сільським ЗАГС Львівської області 20 липня 1960 року, вбачається, що її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , яке видане 13 вересня 1958 року Смереківським сільським ЗАГС Львівської області, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одружилися [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 14 серпня 1958 року було зроблено запис № 10. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 011202, який виданий 19 жовтня 1994 року Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 452, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення сесії Зіболківської сільської ради від 15 вересня 1993 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,33 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Блищиводи Зіболківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] помер\~ [INFO] ,\~про що в Книзі реєстрації смертей 27 вересня 2007 було зроблено відповідний актовий запис за № 37, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області 27 вересня 2007 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і все те, на що він матиме право за законом і що належатиме йому на день його смерті заповів у власність своїй дочці [PERSON] , тобто позивачу. Даний заповіт 31 серпня 2007 року посвідчений секретарем виконкому Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області Онисько Марією Іванівною та зареєстровано в реєстрі за № 36. 14 листопада 2023 року дублікат заповіту замість втраченого виданий [PERSON] [PERSON] , старостою Зіболківського старостинського округу № 5 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області. Дублікат заповіту зареєстровано в реєстрі за № 5-43. Заповіт громадянина [PERSON] не скасовувся і не поновлювався, що підтверджується записом старости села О. Слободян від 16 травня 2024 року на зворотній стороні дубліката заповіту. Чинність заповіту підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 21192689, який 25 серпня 2009 року наданий Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України». Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Звертаю увагу суду, що я, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладеним у довідці № 893, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 30 липня 2024 року, стверджується, що [PERSON] , померлий [INFO] , до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . З довідки № 894, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 30 липня 2024 року, вбачається, що [PERSON] проживала разом і була зареєстрована зі своїм батьком, [PERSON] , померлим [INFO] , до дня його смерті за адресою [ADDRESS] та вели спільне господарство. Факт зареєстрованого мого місця проживання позивача за даною адресою підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/002804167 від 06.04.2023 року. З матеріалів справи не вбачається та судом під час розгляду справи не встановлено наявність малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей у [PERSON] на час його смерті. Суд констатує, що так як позивач була зареєстрована та постійно проживала разом із батьком, [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не заявила про відмову від прийняття спадщини, а тому вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Внаслідок звернення позивача із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області 16 жовтня 2023 року було зареєстровано спадкову справу № 297/2023, номер у Спадковому реєстрі 71403544, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74351440 від 16 жовтня 2023 року. Державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Ольгою Ярославівною 25 липня 2024 року видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НТМ № 118444, яке зареєстроване в реєстрі за № 1218, серії НТМ № 118445, яке зареєстроване в реєстрі за № 1219, серії НТМ № 118447, яке зареєстроване в реєстрі за № 1221 на житловий будинок, земельні ділянки, з яких вбачається, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , 1936 року народження, померлого [INFO] . Видача Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області позивачу даних свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] підтверджує факт прийняття [PERSON] спадщини після його смерті. [PERSON] , є власником зазначеного вище майна, що підтверджується відповідно витягами з Державного реєстру речових прав № 388265283, № 388268723, № 388275368, які 25 липня 2024 року сформовано [PERSON] , Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області. Однак Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 998/01-16 від 25 липня 2024 року фактично відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , на земельну частку (пай), площею 1,33 га, що розташований на території Зіболківської сільської ради Львівського району Львівської області, так як нею не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай із відповідною реєстрацією та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Суд бере до уваги, що позивач у позовній заяві зазначила, що сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] , у неї відсутній. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документа, оскільки [PERSON] помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробив необхідних дій. Отже [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла після його смерті спадщину, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті спадкоємця. В той же час інших спадкоємців за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку внаслідок звернення до нотаріуса немає. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,33 умовних кадастрових гектарів яка належала [PERSON] згідно сертифікатів на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність у зв`язку із смертю. Водночас право [PERSON] на дану земельну частку (пай) підтверджувалося сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved