Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

11.06.2024 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем у справі вона знайома з 2014 року та вони зустрічались. Сторони не афішували свої відносини, бо обоє є працівниками поліції, позивач також перебувала у шлюбі. У вересні 2022 року позивач зрозуміла, що вагітна від відповідача, а відповідач не заперечував, щоб вона народжувала дитину. За таких підстав 17.11.2022 року шлюб між нею та її чоловіком було розірвано. Позивач вирішила народжувати в Республіці Італії, де проживає її матір та яка допомагала позивачу в перший час після пологів. [INFO] в Республіці Італія народилась дитина сторін [PERSON] . Матір`ю дитини записана позивач, відомості про батька відсутні. Батьком [PERSON] є відповідач, який не відмовляється подати відповідну заяву до органів РАЦСу, але, зважаючи на реєстрацію народження дитини та формування відповідного актового запису на території іншої держави, внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини на території України не є можливим, оскільки повторний актовий запис про народження не складається. За таких підстав позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.06.2024 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 23.09.2024 у підготовче засідання позивач та її представник адвокат Гримайло К.Л. не з`явилися, адвокат подала до суду заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Також до заяви додано висновок експертного дослідження від 22.07.2024 Вінницького НДЕКЦ МВС України. Відповідач 23.09.2024 у підготовче засідання не з`явився, правом подання відзиву не скористався, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206\~цього Кодексу. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до копій медичних документів, позивачу видавався листок непрацездатності в зв`язку з вагітністю та пологами (а.с.15-17). Згідно копії рапорту позивача та наказу Національної поліції України Департаменту патрульної поліції від 03.04.2023 № 372 о/с позивача вважали такою, що перебуває у додатковій оплачуваній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами по управлінню патрульної поліції у Вінницькій області з 31.03.2023 по 0308.2023, з виїздом до Італійської Республіки (а.с.13, 14). Згідно нотаріально посвідченої копії витягу з реєстру актів цивільного стану про народження № 667/2023 частина І, серія А, виданого посадовою особою відділу РАЦС, 01.06.2023 позивач народила дитину [PERSON] на території Республіки Італія в провінції Фоджа. Матір`ю дитини записана позивач [PERSON] , відомості про батька відсутні (а.с. 18-22). Реєстрація народження дитини [PERSON] у Республіці Італія свідчить про відсутність актового запису про його народження, складеного органами реєстрації актів цивільного стану на території держави України, що в свою чергу виключає можливість подання відповідачем заяви про визнання батьківства та внесення відповідних відомостей про нього як батька до актового запису про народження дитини на території України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму № 3\~\~від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді\~\~справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є біологічним батьком дитини [PERSON] , так як в період зачаття дитини сторони перебували у статевих відносинах. На підтвердження таких обставин представник позивача подала суду висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 22.07.2024 № ЕД-19/102-24/13730-БД, складений експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України , згідно якого [PERSON] , ймовірно, є біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99, 999999999 % (а.с. 83-85). Враховуючи викладене вище, а також визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку про те, що батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн., сплаченого нею при поданні позову, інші 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved