Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] , яка похована на кладовищі с. Мірча Житомирського району Житомирської області без реєстрації смерті. Актовий запис про смерть [PERSON] не складався та свідоцтво про смерть не видавалось. Відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] позбавляє заявника можливості оформити спадщину після смерті останньої, тому вимушений\~\~звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви, в яких просять суд провести розгляд справи за їх відсутності та задовольнити заяву. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги\~\~підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~встановлення факту смерті особи в певний час, день, місяць та рік проводиться тільки у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті.\~\~\~\~ Факт смерті особи в певний час при відмові органів запису актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів РАЦСу в реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які стверджують подію смерті.\~\~\~ Як вбачається із матеріалів справи, заявник народився [INFO] , його батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 5). Із наявної в матеріалах справи довідки виданої Мірчансько-Меньківським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області від 23.05.2024 №296 [PERSON] на день смерті [INFO] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому жилому будинку разом з нею проживав син [PERSON] на день смерті та протягом шести місяців (а.с. 6). Відповідно до довідки від 15.05.2024 за №276 [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] та була похована без реєстрації на сільському кладовищі в с. Мірча Житомирського району Житомирської області (а.с. 7, 24). Із змісту повідомлення в.о. начальника Радомишльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Т. Шлапак встановлено, що по відділу відсутній актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , та заявнику фактично відмовлено в реєстрації події смерті [PERSON] (а.с. 8). Водночас з письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] та встановлено, що матір заявника [PERSON] померла [INFO] в с. Мірча, де була похована (а.с. 25, 27). Також з поданих заявником та витребуваних судом з власної ініціативи письмових доказів судом встановлено, що матір заявника померла [INFO] у с. Мірча Радомишльського району Житомирської області. Даний факт підтверджується наступними письмовими доказами, а саме фотокартками з зображенням місця поховання [PERSON] , де зазначено роки її життя\~07.12.1953 - 01.04.2008 (а.с. 10), листом КНП «Радомишльська лікарня» Радомишльської міської ради №1964 від 23.08.2024, відповідно до якого в період з 2007 по 2009 роки [PERSON] , [INFO] , на стаціонарному лікуванні не перебувала та згідно записів в «Журналі обліку померлих» факт смерті останньої не зареєстровано (а.с. 42, 43, 44), повідомленням ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 29.02.2024 згідно якого відсутня будь-яка інформація щодо смерті [PERSON] , [INFO] , яка ймовірно настала [INFO] у с. Мірча Радомишльського району Житомирської області (а.с. 47). Як роз`яснено у пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5\~заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до положень\~ст. 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. За ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 8-рп/2002 від 07.05.2002 визначив, що судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини 2\~статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право, а за змістом частини 2\~статті 4 Конституції України\~право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану. Ухвалюючи рішення, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідний юридичний факт є індивідуальним, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника. Отже, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , та була похована на цвинтарі в селі Мірча Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується матеріалами справи. Встановлення\~\~даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки є підставою для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадкових та інших прав. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті його матері, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику реалізувати питання виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав як його, так і померлої фізичної особи, які за своєю суттю є подіями та діями, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. При цьому заявнику слід роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, яке підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved