Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 04.11.1989 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1133. В обґрунтування позову зазначено, що 04.11.1989 року між сторонами було укладено шлюб. В період шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причин різних поглядів на життя, протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, внаслідок чого з березня 2022 року позивач та відповідач припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Надання строку на примирення позивач вважає недоцільним, поновлення шлюбних відносин та примирення між подружжям неможливе. Позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, у зв`язку з чим, звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на розірвання шлюбу. Судом, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.1989 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1133, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. У позовній заяві [PERSON] зазначила про те, що вона звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід ІІІ групи. [PERSON] надала пенсійне посвідчення № [NUMBER] , з якого вбачається, що вона є інвалідом ІІІ групи. Пунктом 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи положення п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] не звільнена від сплати судового збору. Згідно ст. 4 закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Частиною 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. Отже, за подання позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи те, що [PERSON] не звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, та під час подання позову до суду нею не сплачено судовий збір, суд вважає можливим стягнути суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. рішенням суду.

Outcome: approved