Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Бартків Андрій Ярославович, 27.06.2024 звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини. Позов обґрунтовував тим, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають та перебувають на утриманні матері. На даний час позивач подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Відповідач жодних витрат, пов`язаних із матеріальним утриманням дітей, не несе, коштів не надає, хоча має таку можливість, є матеріально забезпеченим та не має інших утриманців. Позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за меншим сином, а тому не має можливості працевлаштуватися. Просить суд стягувати із відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 3500 грн. щомісячно, та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.. Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник позивача-адвокат Бартків А.Я. подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджено матеріалами справи, в тому числі через сайт «Судова влада», одних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 161 ЦПК України встановлений безспірний розмір аліментів, який складає на одну дитину 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, на двох дітей 1/3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів. У Законі України «Про прожитковий мінімум» надано визначення прожитковому мінімуму, закладено правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком 6-18 років\~ становить - 3196 гривень. Також, частиною першою ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд приймає до уваги положення ст. 84 Сімейного Кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якими суду до уваги слід брати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду. Із матеріалів справи встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.02.2014 (а.с.4). У сторін у шлюбі народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків позивач [PERSON] за період з 1 кварталу 2023 по 1 квартал 2024 року отримала соціальні виплати на утримання дитини (а.с.11-12). На даний час сторони проживають окремо один від одного, діти їх проживають\~ разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON] , [INFO] .. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за меншим сином, фізичний та майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, враховує потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Водночас, суд враховує те, що в даному позові позивач також просить стягнути аліменти на її утримання в сумі 3500 грн., що, з урахуванням вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, буде становити більше половини заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає, що сукупний розмір аліментів, заявлений позивачем до стягнення, що перевищує 1/2 доходу відповідача, може мати непомірний характер для платника аліментів та призвести до його скрутного матеріального становища. При цьому, суд враховує законодавчі обмеження щодо можливого розміру відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Таким чином, сукупна розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача аліментів, у випадку повного задоволення позовних вимог також є таким, що може не бути виконаний в повному обсязі у випадку примусового виконання. З урахуванням вищезазначеного, суд, не маючи правових підстав для відмови матері у стягненні аліментів на її утримання, так як відповідачем не надано доказів, що він не може надавати таку матеріальну допомогу, а сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища,- приходить до висновку про необхідність зменшення заявлених позивачем аліментів на утримання дітей з 1/2 частини до 1/3 частини. Відтак суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей\~ розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Також, до стягнення з відповідача підлягають стягненню аліменти в сумі 3500 грн. на утримання дружини щомісячно, яка зайнята доглядом за молодшою дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним трирічного віку, починаючи з 27 червня 2024 року та до 21 грудня 2025 року. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] , до суду надано копію договору про надання правової допомоги укладеного із адвокатом Бартків Андрієм Ярославовичем, рахунок на оплату, квитанція на оплату послуг адвокатських послуг на суму 3000 грн., ордеру на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.13-18). Таким чином, суд вважає, що позивач довів належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача у користь позивача.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що у відповідності до приписів статті 141 Цивільного процесуального кодексу України позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів на утримання дітей до суду, то у такому разі судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: partial