Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що між ТОВ ФК «Ріальто» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 230520-60567-4 від 20.05.2023 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень, строком на 150 днів (до 17.10.2023 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "ТАСКОМБАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Одноразовий ідентифікатор\~093486\~направлявся відповідачу\~20.05.2023\~року о\~20:03:12\~год.\~шляхом надсилання\~повідомлення на\~мобільний номер\~ [NUMBER] ,\~який вказувався\~при реєстрації.\~Кредитний договір\~був підписаний\~20.05.2023\~року о\~20:03:12\~год.\~шляхом введення\~одноразового ідентифікатора\~093486\~в особистому\~кабінету на\~веб-сайті\~в мережі\~Інтернет https://monetka.ua\~абоhttps://monetka.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 20.05.2023 року на платіжну картку [NUMBER] емітовану АТ "ТАСКОМБАНК". Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за договором №230520-60567-4 від 20.05.2023 року станом на 01.05.2024 року становить 49470,00 грн, яка складається з: 6000,00 грн заборгованість за кредитом, 43470,00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно п.1.2 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 20.05.2023 року по 17.10.2023 року (включно). У зв`язку в вищевикладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто»\~\~ суму заборгованості за Кредитним договором № 230520-60567-4 від 20.05.2023 року в розмірі 49470,00 грн станом на 01.05.2024 року, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн та 9000,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою від 06.05.2024 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 29.05.2024 рок до суду надійшли витребувані докази з АТ «ТАСКОМБАНК». В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для проведення заочного розгляду справи, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] було укладено кредитний договір №230520-60567-4. Відповідно до якого [PERSON] 20.05.2023 року видано кредит в сумі 6000,00 грн. строком на 150 днів (до 17.10.2023 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "ТАСКОМБАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (а.с. 11-13). Відповідно до позовної заяви позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто»\~\~ суму заборгованості за Кредитним договором № 230520-60567-4 від 20.05.2023 року в розмірі 49470,00 грн, яка складається з: 6000,00 грн заборгованість за кредитом, 43470,00 грн заборгованість за нарахованими процентами станом на 01.05.2024 року, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн та 9000,00 грн витрат на правову допомогу. Проте, відповідно до розрахунку заборгованості до договору №230520-60567-4 від 20.05.2023 заборгованість відповідача [PERSON] станом на 01.05.2024 року становить: 37500,00 грн, з яких 6000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 31500, 00 грн прострочена заборгованість по несплаченим процентам (а.с.17). Відповідно до витребуваної інформації наданої АТ «ТАСКОМБАНК» від 20.05.2024 року [PERSON] видано миттєву банківську платіжну картку № [NUMBER] , яка є не персоніфікованою міжнародною платіжною карткою. Згідно наданої виписки ко карткову рахунку [NUMBER] , що належить [PERSON] , 20.05.2023 року о 20:03:30 було поповнено рахунок на 6000,00 грн. Окрім того, виписка свідчить про те, що [PERSON] користувався даною платіжною карткою (а.с.65-66). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованість за кредитним договором № 230520-60567-4 від 20.05.2023 року в розмірі 37500,00 грн, з яких 6000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 31500, 00 грн прострочена заборгованість по несплаченим процентам. Щодо витрат на правничу допомогу адвокатів, суд зазначає наступне. Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Встановлено, що на підтвердження понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги представник позивача надав суду Договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, Акт приймання-передачі наданих послуг №205 до договору №02/06/2022 про наданні юридичних послуг від 02 червня 2022 року, платіжну інструкцію №1102 від 12.01.2024 року та Витяг з реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №205 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, відповідно до якого представник позивача [PERSON] надав послуги ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», а саме підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості 8000,00 грн та складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику 1000,00 грн (а.с.36-42). Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що\~\~зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 не є розумними, обґрунтованими та спів мірними проробленій адвокатом роботі, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати в розмірі 5000,00 гривень. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 2422,00 грн (а.с. 1). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1836,26 грн.

Outcome: partial