Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначає,\~що 20.07.2021 року між ПАТ "Страхова компанія" Універсальна" та АТ "Концерн Галнафтогаз" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3015/215/010409. Предметом даного договору були майнові інтереси АТ "Концерн Галнафтогаз", пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Еверласт", державний номерний знак " [NUMBER] ". У відповідності до договору страхування ПАТ "Страхова компанія" Універсальна" взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь АТ "Концерн Галнафтогаз" страхове відшкодування. 07.01.2022 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем "Опель", державний реєстраційний номер " [NUMBER] " у м. Здолбунів Рівненської області на вул. Шевченка, 4 допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем "Еверласт", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ". Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхувальник звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, було складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування у розмірі 10 967,00 грн. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, отже до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 10 967,00 грн., а також судові витрати. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28.05.2024 року справа була направлена для розгляду за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25.07.2024 р. справа була прийнята до провадження судді Красовського О., та призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 23.08.2024 року. Відповідач у визначений строк відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позов визнає. Просить справу розглядати без його участі. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Обставини, встановлені судом, норми законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 20.07.2021 року між ПАТ "Страхова компанія" Універсальна" та АТ "Концерн Галнафтогаз" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3015/215/010409. Предметом даного договору були майнові інтереси АТ "Концерн Галнафтогаз", пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Еверласт", державний номерний знак " [NUMBER] ". У відповідності до договору страхування ПАТ "Страхова компанія" Універсальна" взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь АТ "Концерн Галнафтогаз" страхове відшкодування. 07.01.2022 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем "Опель", державний реєстраційний номер " [NUMBER] " у м. Здолбунів, Рівненської області на вул. Шевченка, 4 допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем "Еверласт", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ". Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхувальник звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, було складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування у розмірі 10 967,00 грн. Відповідно до Страхового акту № 112652/1 до договору страхування № 3015\\215\\010490, об`єктом страхування є транспортним засобом "Еверласт", державний номерний знак " [NUMBER] ", термін дії договору з 27.07.2021 по 26.07.2022 р. (а.с.41). Як вбачається з постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28.03.2022 року, 07.01.2022 р. о 20 год. 10 хв. по вул. Шевченка, 4 + 31м в м.Здолбунів Рівненської області [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Opel» з державним номерним знаком " [NUMBER] ", не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з напівпричепом марки «ЕVERLAST» з державним номерним знаком " [NUMBER] " сідлового тягача «DAF FT XF 105.460» з д.н.з. " [NUMBER] " під керуванням [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3б, 12.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в сумі 850 грн. (а.с. 33). Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, в тому числі з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» та ст. 979 Цивільного кодексу України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц). Згідно ст. 1191 ЦК України особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.1.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Висновки суду. Суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим і підлягає до задоволення. Приймаючи до уваги те, що ПРАТ «СК «Універсальна» відшкодувало шкоду, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП в розмірі 10 967,00 грн, то на користь позивача підлягає стягненню зазначена сума в порядку регресу з відповідача , який спричинив ДТП та який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, отже позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати. Представник позивача заявив про те, щоб понесені позивачем судові витрати були стягнуті з відповідача на хї користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. Таким чином, розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved