Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

12 липня 2024 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, перебування на утриманні загиблого військовослужбовця. Заявниця вказувала, що для можливого отримання грошового забезпечення загиблого військовослужбовця [PERSON] та в подальшому одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовця, їй необхідно встановити факт, що має для неї юридичне значення. Ухвалою суду від 16.07.2024 відкрито провадження в справі та призначено справу в порядку окремого провадження на 19.09.2024. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Христич О. С. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, прохали задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту. Представник заінтересованої особи [INFO] [PERSON] в заяві до суду прохав розгляд справи проводити за його відсутності та приймняти рішення на розсуд суду, з урахуванням наявних в справі матеріалів та чинного законодавства. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження, заяви та всіх приєднаних до неї матеріалів, жодних заяв, клопотань, заперечень до суду не надавав (а.с.100). Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] , належним чином не підомлений, оскільки судова повістка повернулася до суду не врученою з відміткою поштарки "За закінченям строку зберігання". Представник заінтересованої особи [INFO] [PERSON] надав письмові пояснення щодо заявлених вимог, в яких прохав розгляд справи проводити за його відсутності, відмовити у задоволенні чи залишити без розгляду ( а.с.114-115). Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши, дослудивши матеріали справи, дійшов такого висновку. В матеріалах справи є відомості, що [PERSON] , [INFO] проживала разом з [PERSON] , [INFO] , з 2004 року, як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. Шлюб з [PERSON] не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби, та маючи, на думку заявниці, значну різницю у віці - 8 років, остання соромилась піти до органів ДРАЦСу. Їх сім`я проживала у будинку заявниці за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] спільними зусиллями покращували житлові умови, проводили ремонт, замінювали вікна та двері, купували будівельні матеріали, меблі, побутову техніку та предмети декору. Крім того спільно сплачували комунальні послуги. Актом обстеження матеріально - побутових умов проживання від 06 жовтня 2024 року, який складений комісією в складі голови комісії: депутата Кобеляцької міської ради та членів комісії, встановлено що [PERSON] дійсно з 2004 року проживала у громадянському шлюбі та вела спільне господарство з [PERSON] у особистому господарстві за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Окрім того, довідкою від 01.05.2024 №425, виданою Світлогірським старостинським округом Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області підтверджується, що заявниця дійсно протягом двадцяти років (з 2004 року) проживала в громадянському шлюбі та вела спільне господарство з [PERSON] , [INFO] ( а.с.79). Із копії декларації № 0001-АМТ4-34АО від 12.10.2023 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу [PERSON] вбачається, що останній вказав саме заявницю - [PERSON] , як довірену особу пацієнта для сповіщення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом ( а.с.17). В подальшому [PERSON] було мобілізовано до ЗСУ, проходив службу у військовій частині [NUMBER] , про що містяться відомості у військовому квитку серії [NUMBER] ( а.с.28-33). Під час проходження військової служби [PERSON] постійно телефонував заявниці, надсилав SMS повідомлення та грошові перекази, це підтверджується скріншотами та виписками з банку за період з 01.01.2021 до 25.06.2024 ( а.с.37-41,78,). Крім того, [PERSON] неодноразово направляв для сім`ї посилки з побутовими речами, що підтверджується зокрема експрес-накладними «Нової пошти» - №5900112026625 від 18.03.2024, №5900113694850 від 17.04.2024, 59003694850400 від 17.04.2024 (а.с.12). Зі сповіщення сім`ї № 26 від 29.04.2024 надісланого начальником [INFO] [PERSON] (співмешканці), вбачається, що рядовий [PERSON] , виконуючи бойове завдання за призначенням із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації загинув [INFO] (а.с.16). У вказаному сповіщенні зазначено, що останнє є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законодавством порядку. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , актовий запис №230 від 03 травня 2024 року (а.с.19). Згідно з витягом з рішення Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області №7 від 21.05.2024 [PERSON] надано матеріальну допомогу у розмірі 15000,00 грн, як співмешканці загиблого військовослужбовця [PERSON] (а.с.10). Окрім того, [INFO] після загибелі військовослужбовця [PERSON] в соціальній мережі «Фейсбук» у групі «[INFO]» однокласниця загиблого військовослужбовця опублікувала оголошення, де зазначалось про те, щоб «матеріально підтримати родину нашого [PERSON]. Банківська карта дружини, [PERSON] …» ( а.с.21). На підтвердження проживання сторін однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] надано фотокартки про спільний відпочинок разом із близькими родичами за період спільного проживання. Також надано скріншот таблиці вказаних фотокарток з яких вбачається, зокрема, дата створення фотокарток ( а.с.24 -27,47-76). Крім того, наявність у заявниці оригіналу свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про смерть матері загиблого, копії його паспорту, оригінал ідентифікаційного коду, документів на його будинок на земельну ділянку, диплому про закінчення навчального закладу, військового квитка, банківських карток з пін-кодами, додатково свідчать, що за місцем їх спільного проживання [PERSON] зберігав свої особисті речі та документи та надавав [PERSON] доступ до його особистих речей та документів, оскільки вони були однією сім`єю. Між померлим та донькою заявниці - [PERSON] склалися теплі родинні стосунки, остання вважала померлого своїм батьком. Окрім того, за життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів доньці заявниці - [PERSON] , [INFO] ( а.с.35). Відповідно до довідки від 19.06.2024 р. № 525/02-1, виданої Кобеляцькою державною нотаріальною конторою, після померлого [INFO] [PERSON] заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON] (спадкова справа № 137/2024) ( а.с.36,42,77). Факт спільного проживання заявниці з [PERSON] як подружжя та ведення спільного господарства в судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Крім того, законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, яка не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст.74 цього Кодексу. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 369/16486/18. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці. Частиною 4 статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року № 2011-XII до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Отже, після смерті військовозобов`язаного члени сім`ї мають право на допомогу, проте оскільки [PERSON] не мала зареєстрованого шлюбу з військовослужбовцем, який наразі помер, тому факт спільного проживання однією сім`єю необхідно підтвердити у судовому порядку. Встановлення цього факту їй потрібно для оформлення допомоги. Чинне законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження цього факту; його встановлення не пов`язувалося з вирішенням спору, а є необхідним для подальшого подання заявником з метою призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця-чоловіка документа, що засвідчував би наявність сімейних відносин між заявником і загиблим військовослужбовцем станом на день загибелі останнього. Отже, заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт проживання його однією сім`єю із загиблим війсьвослужбовцем, окрім як подання заяви, що позбавляє його можливості реалізувати права, встановлені законом. У разі задоволення заяви заявниця входитиме до кола осіб, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги після загиблого військовослужбовця. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] , народився [PERSON] , про що 16 листопада 1966 року в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 43. У графі мати зазначено: [PERSON] , а у графі батько- прочерк(а.с.18). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.20). Згідно з ч. 6. ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Саме Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом на призначення грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, яку може отримати заявниця у разі встановлення факту проживання однією сім`єю з особою, яка була військовослужбовцем. Відповідно до частини 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №5 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами статті 62 ЦПК (оцінка доказів). При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім"ї годувальника, які були на його утриманні. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що зниклий безвісти (померлий) взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку зниклого безвісти (померлого) та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники. Доказами, які свідчать про факт перебування на утриманні можуть бути: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); копія свідоцтва про смерть годувальника. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII, тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» сім`ям загиблих осіб, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Відповідно до ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до ст.31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" членами сім`ї померлого вважаються такі, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28 лютого 2022 року, ст. 16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, інших соціальних підтримок, однак, для призначення одноразової допомоги необхідно надати докази про перебування на утриманні у загиблого військовослужбовця та факту спільного проживання з ним. Так, [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні свого цивільного чоловіка [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] під час виконання бойового завдання за призначенням із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що підтверджується доказами. Зокрема, 29 квітня 2024 року саме [PERSON] як цивільна дружина (співмешканка) отримала сповіщення сім`ї № 26 від 29.04.2024 року про те що її чоловік [PERSON] загинув. Згідно з довідкою, виданюї Світлогірським старостинським округом Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 01.05.2024 № 425 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06.05.2024 « гр. [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована в [ADDRESS] , про те, що вона дійсно на протязі двадцяти років ( з 2004 року) проживала в громадянському шлюбі та вела спільне господарство разом з [PERSON] , [INFO] », що підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] були родиною, чоловіком та дружиною хоча офіційно так і не зареєстрували своїх відносин. Отже, [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 2004 року, спільно вели домашнє господарство, разом проводили будні та свята, мали спільний бюджет, тобто були справжньою родиною, що підтверджується викладеним вище. Водночас, [PERSON] утримував свою дружину [PERSON] фінансово, що підтверджується: наявністю грошових переказів [PERSON] на картковий рахунок [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER] ; експрес-накладними ТОВ «Нова пошта» - №5900112026625 від 18.03.2024, №5900113694850 від 17.04.2024, 59003694850400 від 17.04.2024 року. Крім того, факт утримання чоловіком [PERSON] дружини [PERSON] , а також факт спільного проживання чоловіка і дружини, ведення ними спільного господарства, допомоги чоловіка матеріально, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та заінтересована особа [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] та має невелику пенсію, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.06.2024 (а.с.34,43-44). Пенсія заявниці використовувалася на придбання ліків, бо її вік 66 років. Відповідно, саме чоловік [PERSON] постійно допомагав матеріально - купував продукти, ліки, речі тощо, допомагав по господарству, що підтверджує той факт, що [PERSON] була на повному утриманні [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] відповідно до статті 3 СК України, статей 10, 10-1 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відносилась до членів сім`ї військовослужбовців. А тому має право на отримання відповідних виплат, передбачених Постановою № 884 від 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» та Постановою № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та виплат, які передбачені для сімей загиблих військовослужбовців та користуватися відповідними пільгами. З метою отримання грошового забезпечення загиблого військовослужбовця [PERSON] та в подальшому одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців їй необхідно встановити юридичний факт перебування на утриманні [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначено, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні. Судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, про що було зазначено у постанові ВП ВС від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). Згідно з ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством непередбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Щодо позиції заінтересованої особи Міністерства оборони України, де представник посилається на те, що виник спір між заявницею та міністерством оборони України про призначення та виплату матеріальної допомоги, то суд не вбачає жодного кофлікту, оскільки [PERSON] не оскаржує дії вказаного органу та не ставить жодних вимог щодо виплати допомоги членам сім`ї військовослужбовців, що загинули. Оскільки в судовому засіданні є підтвердженими заявлені заявником вимоги, то потрібно задвольнити заяву [PERSON] встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, перебування на утриманні загиблого військовослужбовця. Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 2004 року до дня його смерті [INFO] . Встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved