Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1.В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 07.03.2013, на даний час нею подано до суду позов про розірвання шлюбу та заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає з позивачкою, навчається у приватному закладі «Дубенська гімназія «Премудрість» (яку спільно обрали з відповідачем), де вартість навчання за один місяць складає 3500грн, вартість харчування 2100грн., тобто всього 5600гр.за місяць. З вересня можливе підвищення ціни. Окрім того, син займається футболом та відвідує групові заняття цілий рік, вартість за один місяць яких становить 600 грн. Попередньо між сторонами була домовленість, що вартість навчання у школі оплачує відповідач, а вартість харчування та заняття футболом - позивачка. Однак, відповідач заявив, що відмовляється оплачувати витрати на навчання сина. На сьогодні відповідач є працездатний та офіційно працевлаштований, тому може і має можливість надавати додаткові витрати для якісного навчання дитини. Враховуючи викладене, змушена звернутися до суду про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина. 1.2.Від представника відповідача адвоката Іванько О.С. надійшла заява, яка розціюється як відзив, згідно якої, відповідач [PERSON] позов визнає частково. Зокрема, вважає, що доцільним та справедливим буде здійснення платежів щомісячно у розмірі та згідно графіку: вересень 2024-червень 2025 - 3100 грн; липень -серпень 2025 - 300грн. 1.3.Від позивачки [PERSON] надійшла заява, де зазначає, що немає заперечень щодо частково визнання позову відповідачем та згідна на його умови щодо щомісячного здійснення платежів у розмірі: вересень 2024-червень 2025 - 3100 грн; липень -серпень 2025 - 300грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомленням (виклику) сторін. Позивачка просить розгляд справи проводити у її відсутності, про що подала відповідну заяву, Зазначила, що немає заперечень щодо часткового визнання позову відповідачем та узгодили з ним питання щодо додаткових витрат на дитину, які і просить стягувати. Представник відповідача подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнають частково. Отож, підстав для відкладення судового розгляду немає. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Позивачка та її син [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2024/009312679 та №2024/009308845 (а.с.7,11) [PERSON] навчається в 3-К класі приватного закладу «Дубенська гімназія`Премудрість» з 2022 року. Благодійний внесок за навчання щомісяця становить 3500грн, вартість харчування для дитини додатково оплачується щоденно у розмірі 100 грн. (тобто за 21 навчальний день у місяці - це 2100грн), що підтверджується довідкою ПЗ «Дубенська гімназія`Премудрість» №197/01-08/224 від 27.08.2024 (а.с.12). [PERSON] відвідує групові заняття з футболу, вартість яких становить 600 грн. за один місяць, які сплачує позивачка (а.с.13-14) Відповідач [PERSON] , є працездатним, правцелаштованим, має у власності житловий будинок у [ADDRESS] , дві земельні ділянки, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових правна нерухоме майно №392686369 (а.с.15). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 1, 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч.2 ст.185 Сісейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен з батьків зобов`язаний кожен з батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси та обставини, що мають істотне значення. У постанові від 04 грудня 2019 року у справі «320/383/19 (провадження №61-18284св19) Верховний суд зазначив, що доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний допомагати утримувати її і забезпечувати належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку. І той факт, що відповідач проживає окремо, не звільняє його від обов`язку утримувати його неповнолітнього сина, до досягнення ним повноліття. Чинне законодавство гарантує право дитини на достатній життєвий рівень та визначає обов`язок батьків забезпечити дитині гідні умови життя, в тому числі фінансово. При цьому обов`язок батьків не обмежується утримувати дитину лише сплатою аліментів, а й зобов`язує брати участь в додаткових витратах на дитину. Як вбачається з довідок наданих позивачем їх з відповідачем син дійсно навчається в приватній школі, де вартість навчання та харчування за один місяць складає 5600 грн, також хлопець відвідує групові заняття з футболу, вартість яких становить 600 грн., що є додатковими витратами та не відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів. Крім того відповідач позов визнає частково і сторони дійшли згоди щодо сплати відповідачем щомісячних платежів, у визначеному розмірі. Отож, на підставі наведеного, з урахуванням спільного позитивного рішення сторін по справі, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача платежів у наступному розмірі: вересень 2024-червень 2025 - 3100 грн; липень -серпень 2025 - 300грн. Як передбачено ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивачка у справі про стягнення додаткових витрат на дитину, звільнена від сплати судового збору, а відповідач визнав позов частково, в тому числі на умовах погоджених з позивачем, то суд приходить до висновку, що в порядку ст.141, 142 ЦПК України з нього стягується лише 50% судового збору в дохід держави.

Outcome: approved