Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач ЖБК «Академічний -5» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка є власником та споживачем житлово-комунальних послуг квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які надаються ЖБК «Академічний-5», як управителем та балансоутримувачем цього будинку. Відповідачка не виконує належним чином своїх обов`язків, не сплачує в повному обсязі внески на оплату житлових послуг, має заборгованість за період з 01 квітня 2019р. по 31 травня 2024р. у розмірі 53 373,34 грн., в т.ч. 34 206,11 грн. по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 3 483,83 грн. по внесках в ремонтний фонд, 11 808,33 грн. - втрати від інфляції, 3 875,07 грн. - 3 % річних. Ухвалою суду від 02.08.2024 року про відкриття провадження у справі розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу встановлений строк для подання відзиву не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву і не подав суду відзив на позов. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачці [PERSON] на підставі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 2-258, виданого 12.04.2014 Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою, на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Житлово-будівельний кооператив «Академічний-5» здійснює управління, утримання, обслуговування, ремонт і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території, що вбачається зі статуту Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-5», затвердженого рішенням загальних зборів членів ЖБК «Академічний-5», протокол №1 від 22.09.2016 року. Розмір щомісячної плати за утримання будинку та прибудинкової території, затверджений рішенням загальних зборів членів ЖБК «Академічний-5»: - з 01.10.2016 року - у розмірі 0,40 грн./кв.м. на місяць в ремонтний фонд будинку (на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК «Академічний-5» №1 від 22.09.2016 року); - з 01.06.2018 року - у розмірі 6, 50 грн./м.кв. на місяць на утримання будинку та прибудинкової території (на підставі рішення загальних зборів, оформленого протоколом загальних зборів членів ЖБК «Академічний-5» №1/2018 від 20 та 28 травня 2018 року); - з 01.07.2021 року - у розмірі8.50 грн./кв.м. на місяць на утримання будинку та прибудинкової території (на підставі рішення загальних зборів, оформленого протоколом загальних зборів членів ЖБК «Академічний-5» №2/2021 від 28.06.2021 року); - з 01.10.2023 року - у розмірі 11.10 грн./м.кв. на місяць на утримання будинку та прибудинкової території (на підставі рішення загальних зборів, оформленого протоколом загальних зборів членів ЖБК «Академічний-5» №3 від 07.09.2023 року); - з 01.10.2023 року - у розмірі 1.10 грн./м.кв. на місяць в ремонтний фонд будинку (на підставі рішення загальних зборів, оформленого протоколом загальних зборів членів ЖБК «Академічний-5» №3 від 07.09.2023 року); - з 01.10.202 3року - одноразовий цільовий внесок у розмірі 52, 01 грн./м. кв. для фінансування ремонту даху будинку (на падставі рішення загальних зборів (оформленого протоколом загальних зборів членів ЖБК «Академічний-5» №3 від 07.09.2023 року). Відповідно до п. 6.2.3. статуту ЖБК «Академічний-5» член кооперативу зобов`язаний своєчасно вносити оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, здійснювати цільові внески на розрахунковий рахунок кооперативу. Обов`язки по внесенню оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та здійсненню цільових внесків виникають у члена кооперативу з моменту набуття права власності на квартиру або нежитлове приміщення, або їх частини. Пунктом 5.2.4 вказаного статуту встановлено, що член кооперативу зобов`язаний відшкодовувати інфляційні втрати кооперативу та 3% річних за несвоєчасну оплату коштів за спожиті житлово-комунальні послуги, а також пеню із розрахунку 0,1% від суми заборгованості за кожен день простроченого платежу. Судом було встановлено, що ЖБК «Академічний-5» належним чином виконує свої зобов`язання шляхом утримання, експлуатації, обслуговування будинку кооперативу та прибудинкової території та постійно надає житлово-комунальні послуги. Відповідачка [PERSON] , яка є власницею квартири [ADDRESS] , однак з 01 квітня 2019р. по 31 травня 2024р. неналежно виконує свої зобов`язань перед позивачем та в останньої виникла заборгованість у розмірі 53 373,34 грн. з урахуванням втрат від інфляції і 3% річних. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно із ст. 6 Закону України «Про кооперацію», кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. За приписами положень ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст.26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. (Постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц) Відповідно до абзацу п`ятого пункту 6 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку ОСББ (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу, затвердження річного звіту і балансу кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Жодним законодавчим актом України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами кооперативу. Кооператив не є виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону, а тому не надає і не виробляє таких послуг, а відтак і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування. Кооперативи, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території повинні виходити з розміру витрат на утримання будинку і прибудинкової території, передбачених кошторисом кооперативу, який затверджується загальними зборами. Відсутність письмового договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем, за умови фактичного споживання цих послуг, не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем (Постанова Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 464/5267/16-ц). Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712. Відповідно до ч.4 ст.213 ЦК України судом до уваги береться текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13, постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2015 року у справі №910/19804/14, від 19.08.2015 року у справі №911/5613/14) Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712. «Відповідно до ч.4 ст.213 ЦК України судом до уваги береться текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року №6-59цс13, постановах Вищого господарського суду України від 21.07.2015 року у справі №910/19804/14, від 19.08.2015 року у справі №911/5613/14. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч. 1 ст. статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до статей 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Обов`язок на власників жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і при будинкової території, сплаті комунальних послуг покладений також нормами ст. 322 ЦК України та Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , як власник квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] отримує житлово-комунальні послуги, а саме послуги з утримання будинку та прибудинкової території та є споживачем таких послуг, а також зобов`язана оплачувати внески у фонд ремонту будинку, і тому заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеними. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Враховуючи, що судом встановлено суму заборгованості з оплати послуг на утримання будинку та прибудинкової території, та внесків у фонд ремонту будинку, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати за період з 01 квітня 2019р. по 31 травня 2024р. в сумі 11 808,33 грн., а також 3% річних в сумі 3 875,07 грн. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.133,137,139,141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 2422, 40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5371, 12 грн. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved