Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

28.02.2024 представник [PERSON] - [PERSON] подала через систему «Електронний суд» до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що він є дядьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні. Вказує, що батько дитини помер, а мама [PERSON] . - відповідачка [PERSON] не проживає разом з нею, оскільки постійно перебуває за кордоном та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Більше того, сім`я відповідачки перебувала під контролем у службі у справах дітей, оскільки [PERSON] разом із чоловіком, який помер [INFO] , вела аморальний спосіб життя, вживала алкоголь, не здійснювала належний догляд за дітьми. Умови проживання у їх будинку були незадовільні. Позивач вважає, що оскільки відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, то її необхідно позбавити таких батьківських прав. Також вважає, що з відповідачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі у розмірі частки від її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.04.2024 зобов`язано третіх осіб надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 03.07.2024 підготовче засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити. Зокрема позивач [PERSON] суду пояснив, що він є братом відповідачки і протягом тривалого часу виховує [PERSON] , яка живе у нього з початку війни та перебуває на його утриманні. Батько дитини помер, а відповідачка в більшості перебуває за кордоном, а під час перебування на території України, живе у м. Ходорів, де має співмешканця, та лише одного разу відвідувала дитину. Відповідачка ухиляється від своїх батьківських обов`язків, зокрема не надає їй належної матеріальної підтримки, необхідної для дитини відповідного віку, не цікавиться життям доньки, а на даний час, вона з дитиною лише спілкується шлхом смс-повідомлень, ні дзвінків, ні зустрічей відповідачка не ініціює. Також вказав, що відповідачка інколи зловживає спиртними напоями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про розгляд справи, причин неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала, однак у матеріалам справи є заява останньої, в якій вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до дитини. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою малолітньої дитини [PERSON] , суду пояснила, що коли вона ходила до школи та проживала з батьками, то мати працювала в пекарні та була вдома. В той час, мама лиш зрідка їздила за кордон, а вони з сестрою, в той час лишались з татом. Пізніше батько помер, а мама почала більше часу перебувати за кордоном і вони з сестрою практично її не бачили. Кошти їм скидала, проте у малій кількості, їх ні на що не вистачало. Коли вона поступила у навчальний заклад, їй у всьому допомагав хресний тато, позивач у справі, а мама перебувала за кордоном. Тоді, як вона поїхала на навчання, молодша сестра [PERSON] була з мамою у с. Буковина, в будинку дідуся та бабусі, туди ж вона і приїжджала на вихідні після навчання. У будинку завжди перебували зайві люди та вживали алкоголь разом із мамою, а вона в той час готувала їсти, продукти привозила також вона. На даний час вона не спілкується з відповідачкою. Коли сестра переїхала до позивача, вона з нею на постійному зв`язку, сестра їй говорить, що їй дуже добре у [PERSON] , а з мамою вони дуже мало спілкуються, остання дзвонить лиш формально запитати «як справи». Вважає, що матір необхідно позбавити батьківських прав відносно сестри. У присутності психолога, суд заслухав думку малолітньої [PERSON] , яка суду пояснила, що на даний час їй 12 років та вона навчається у 7 класі. Вказала, що їй не добре було з мамою, та її часто залишала одну в дома, їй всеодно чи позбавлять маму батьківських прав, вона не хоче з нею жити. На даний час мама перебуває у Польщі, їй не дзвонить, лише зрідка пише смс-повідомлення. Також вказала, що їй у всьому помагає [PERSON] (позивач), піклується про неї, виконує з нею домашні завдання, вона хоче з ним жити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Органу опіки і піклування виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дане питання розглядалось на засіданні комісії, де була присутня дитина та розповідала у яких умовах вона прожила. Дитина повідомила, що раніше з мамою проживала у поганих умовах, їй подобається жити з дядьком, позивачем у справі, [PERSON] навіть не знала, що у будинку може бути тепла вода. Вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ходорівської міської ради в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.2012 [PERSON] , вона народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2022, [INFO] помер [PERSON] (а.с.12). Як видно з акту обстеження умов проживання від 16.02.2024, з сім`єю [PERSON] проживає малолітня дитина [PERSON] . У сім`ї дружні та люблячі стосунки, дядько дитини [PERSON] дбає про життя та здоров`я дівчинки, виховує її (а.с.28). Також, відповідно до характеристики учениці ОЗЗСО I-III ст. №2 ім. Г.Ттютюнника Кам`янка-Бузької міської ради села від 07.02.2024, учениця [PERSON] навчається у школі з 2023 року, її вихованням займається дядько [PERSON] . Від початку навчання [PERSON] в 6 класі, рідна мати жодного разу не поцікавилася успіхами дитини (а.с.27). Згідно з довідки про доходи від 19.02.2024, [PERSON] займає посаду водія у ФГ «Лім» та за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 отримав дохід, який склав 149347,92 грн. (а.с.26), а відповідно до характеристики господарства, [PERSON] працюючи водієм вантажного автомобіля виявив себе як дисциплінований працівник, надійний помічник інженера. Уміє підтримувати добрі стосунки з товаришами по роботі (а.с.29). Як встановлено судом, сім`ю [PERSON] складає дружина [PERSON] та донька [PERSON] . У сім`ї також проживає малолітня [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертнї комісії від 13.11.2023 є інвалідом 3 групи загального захворювання (а.с.80). А відповідно до копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № [NUMBER] , [PERSON] на підставі п. 2 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" відноситься до осіб, що підлягають відстрочці від призову на військову службу під час мобілізації. Згідно з висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янка-Бузької міської ради від 24.05.2024 №4/8, у такому Орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] . На переконання органу опіки та піклування, таке позбавлення [PERSON] її батьківських прав стосовно дитини відповідає найкращим інтересам дитини. Вона свідомо ухиляється та відмовляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини. На засіданні комісії відповідач [PERSON] зазначила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню [PERSON] , [INFO] (а.с.76). А як видно з висновку органу опіки і піклування Ходорівської міської ради від 06.06.2024 №106, у такому комісія вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] (а.с.88). На думку даного органу опіки та піклування, збереження за [PERSON] її батьківських прав стосовно дитини задля забезпечення права на материнське піклування і виховання відповідає найкращим інтресам дитини. Разом з тим, як видно у заяві відповідача [PERSON] , що посвідчена 03.04.2024 приватним нотаріусом Щур Т.В., [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вона не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини (а.с.59). Суд встановив, що спір між сторонами виник щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей, з підстав неналежного виконання батьками своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зазначено у статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №711/1435/19. Так, зібраними у справі доказами встановлено, що відповідачка не проживає з своєю дитиною, не піклується про харчування, медичний догляд, лікування дитини, протягом тривалого часу. Батько дитини помер, а її вихованням займається рідний брат відповідачки. Дані обставини справи підтверджуються як письмовими доказами, так і показами свідка [PERSON] , яка є старшою сестрою малолітньої дитини, і яка стверджує, що їхня мати абсолютно не цікавиться життям дітей, а також думкою самої дитини, яка в судовому засіданні виразила прихильність до позивача, а не до рідної мами, вказала що теперішнє її життя є кращим ніж з мамою. Суд вважає, що вищенаведеними доказами підтверджується байдуже ставлення матері до дитини, її безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки, по створенню належних умов проживання, навчання, її розвитку. Будь-яких поважних причин, які б унеможливили виконання відповідачкою її батьківських обов`язків судом не встановлено. Так, відповідачка є дієздатною особою, має самостійний заробіток , а тому здатна виконувати батьківські обов`язки. Натомість, відповідачка своєю заявою, яка посвідчена нотаріусом, свідомо ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, та не заперечила щодо позбавлення її батьківських прав відносно неї, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, за захистом яких позивач звернувся до суду. При цьому, на переконання суду, позбавлення батьківських прав відповідачки не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, виконання своїх батьківських обов`язків, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вирішуючи вимогу позивача щодо стягнення з відповідачки аліментів, суд виходив з наступного. Так, згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Зокрема, судом відзначається, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідні роз`яснення надані в абзаці 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість працювати та надавати допомогу (доказів протилежного суду не надано), а тому, суд вважає за необхідне, з урахуванням принципу розумності та справедливості, стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Одночасно суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України та стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved