Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Каракаш В.М. звернувся з даним позовом до суду. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, тому заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27.11.2020 року, шлюб було розірвано. Починаючи з кінця 2019 року відповідач жодного разу не бачила свою дитину, більш того, навіть не дзвонила за телефоном. Вже більше чотирьох років [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в школі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дочки, тому було подано заяву про стягнення аліментів та отримано відповідний судовий наказ №754/16666/23, виданий 17.11.2023 року. На теперішній час усі питання щодо виховання дитини віршуються позивачем разом з бабусею [PERSON] та дідом [PERSON] без участі та підтримки відповідача. Дитина проживає однією сім`єю з батьком, бабусею та дідом і відповідно знаходиться на повному їх утриманні. У зв`язку з чим, позивач змушений був звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 28.02.2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача - Каракаш В.М. подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у визначеному законом порядку місцем проживання. Будь - яких клопотань на адресу суду не надходило. Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністраціїнадіслала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у присутності їх представника, а також надали суду висновок №102-3438 від 13.08.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27.11.2020 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Як зазначено позивачем в позовній заяві, починаючи з 2019 року він з дочкою почав проживати окремо від відповідача, остання не несе ніяких обов`язків по вихованню та розвитку дитини. Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, позивач [PERSON] та дитина - [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, разом з ним та дитиною також проживають батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно та фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання родини та встановлено, що в квартирі зроблено ремонт, чисто, охайно, є всі необхідні меблі та побутова техніка. В дитини є окрема кімната, спальне ліжко, робочий стіл, шкільне приладдя, шафа з одягом відповідно до віку дитини, іграшки, комп`ютер. Судовим наказом Деснянського районного суду міста Києва від 17.11.2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Стрепетовою О.С. від 05.01.2024 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] за судовим наказом №754/16666/23. Постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Стрепетовою О.С. від 16.02.2024 року було змінено (доповнено) реєстраційні дані по ВП [NUMBER]. Відповідно до розрахунку заборгованості із сплати аліментів, виданої Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Києві станом на квітень 2024 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2014 року народження, у розмірі 28 996 грн. 34 коп. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до довідки №49 від 08.02.2024 року, наданою школою І-ІІІ ступенів №306 Деснянського району міста Києва вихованням дитини займається батько - [PERSON] , який постійно відвідує батьківські зустрічі та бере активну участь у житті дитини. Мати дитини - [PERSON] в школі та на батьківських зустрічах жодного разу не була, участі в організації навчання дитини не бере. Згідно викладеного у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №102-3438 від 13.08.2024 року "…служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово намагалась зв`язатись з матір`ю дитини, по телефону ( [NUMBER] ), проте на дзвінки ніхто не відповідав. Під час виходу за адресою місця реєстрації матері двері спеціалісту Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації ніхто не відчинив. [PERSON] також направлялось запрошення за адресою її місця реєстрації проте до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації вона так і не з`являлась, по суті позовних вимог пояснення не надавала.....Малолітня [PERSON] надала до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації пояснення відповідно до яких зазначила, що не пам`ятає коли останній раз бачила матір. Мати їй не телефонує, не вітає з днем народження та матеріально не утримує." Тому, діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Нормою статті 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, відповідно до положень якої мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пункт 17 зазначеної Постанови роз`яснює, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Згідно частини 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсний обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 СК України). При цьому, суд може не погодитись із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 6 статті 19 СК України). Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, по досягненню чотирнадцяти років. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один з батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] батьківського піклування та обов`язків щодо дитини не виконує. Відповідно до положень ст. 164 СК України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст.ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, негативно впливає на її здоров`я та розвиток, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] . При цьому судом враховано ту обставину, що будучи обізнаною про розгляд даної справи судом, відповідач на розгляд справи не з`явилась, пояснень та доказів на спростування викладених позивачем обставин, суду не надала. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved