Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

16.02.2024 року до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспртної пригоди, який обґрунтовує тим, що 04.10.2023 року о 23 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Кільцева Дорога 18 в сторону метро Академмістечко, водій [PERSON] , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомболіем «Мазда» дн.з. [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отриали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вищевказана ДТП сталася з вини відповідача згідно постанови суду від 25.10.2023 року. Згідно з висновком експерта №181 від 26.10.2023 року про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власникові становить 615427, 81 грн. За складання висновку позивачем було сплачено 8500, 00 грн. 11.01.2024 року ПАТ «НАС «Оранта», де було оформлено договір страхування цивільно-правової відповіідальності третіх осіб власника авто «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , спалтила позивачу 158500, 00 грн. страхового відшкодування в межах встанвленого максимального розміру страхового ліміту. Залишок загальної суми майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП становить 456027, 81 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача, як винної в ДТП особи, шкоду в сумі 456927, 81 грн., у зв`язку з недостатністю страхової виплати, а такорж судові витрати. Ухвалою суду від 23.02.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2024 року у справі закрито підготовче провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 04.10.2023 року о 23 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 18 в сторону метро Академмістечко, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2023 року, винним в зазначеному ДТП визнано [PERSON] . Власником пошкодженого транспортного засобу «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] є позивач [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] як власника транспортного засобу «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу №213599164 від 05.03.2023 року. Відповідно до висновку експерта №181 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «Mazda 3», [NUMBER] від 26.10.2023 року, впартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП на дату оцінки складає 615427, 81 грн. 11.01.2024 року ПАТ «НАС «оранта» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 158500, 00 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено, що діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року дійшла висновку, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У разі недостатності страхової виплати, різниця сплачується потерпілому винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Розрахунок оціненої шкоди здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 якої відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу (КТЗ) чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Таким чином, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Таким чином, відповідач як винна в ДТП особа повинен в якості відшкодування майнової шкоди сплатити позивачу різницю між реальною вартістю втраченого майна, а саме в даному випадку вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу, який становить 615427, 81 грн., та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі оціненої шкоди 158500, 00 грн., а отже різниця становить 456927, 81 грн. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 8500, 00 гривень, оскільки його вартість відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України є витратами, пов`язаними з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4654, 27 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved