Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 24.04.2018 року у справі № 553/ 317/18, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Вважає, що на сьогоднішній день змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме відбулося покращення матеріального стану відповідача, так як останній працевлаштувався, регулярно отримує заробітну плату. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в позові просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву від 27.09.2024 року, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів, але зазначив умову, що виплата аліментів буде здійснюватися на картку повнолітньої доньки [PERSON] . За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , який на даний час є розірваним. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 24.04.2018 року у справі № 553/ 317/18, Стягувалися з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 27.03.2018 року й до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Надалі, після досягнення старшою донькою повноліття ( з 14.07.2024 року) з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного. У позові позивач [PERSON] зазначає що її матеріальне становище в порівнянні з дня присудження аліментів погіршилось, оскільки сума заробітку зменшилася, ціни на продукти та продовольчі товари зросли. Утримує вісімнадцяти річну доньку, яка навчається у вищому навчальному закладі та неповнолітнього сина, а оскільки дитина росте, то і її потреби на даний час також зросли. Так на даний час син навчається у Полтавському спортивному ліцеї в якому постійно потрібно оплачувати турніри та оренду залу, постійні додаткові витрати на придбання спортивного інвентарю. Тренування проводиться в спортивній формі та спеціальному спортивному взутті, що єдодатковими витратами з бюджету. При повноштабному російському вторгненні навчання в ліцеї було не можливим, тому що гуртожиток, який був при ліцеї для дітей які не проживали в м. Полтави було надано для людей, які постраждали внаслідок вторгнення, відповідно жити не було де, а навчання для цих дітей перевели на дистанційну форму навчання. Для жителів м. Полтави навчання було очним (є бомбосховище) і тренування було 2 рази на день. В травні 2022 року було вирішено переїхати в м. Полтава для повноцінного навчання та тренування. Це стало додатковим навантаженням на сімейний бюджет, тому що винайняли квартиру за 8 000 грн, так як власного житла не має. Фактично 1/6 частки (заробітку) доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліментів на утримання дитини не покривають другої частини усіх витрат, які позивач несе на утримання дитини щомісячно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивачка має право на зміну розміру стягуваних аліментів з 1/6 частина на 1/4 частину доходів відповідача, тобто має право на зміну розміру стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: відповідач офіційно працевлаштованийся, отримує регулярний дохід, збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, що явно перевищує розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача за рішенням Котелевського районного суду від 24.04.2018 року. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України. Також суд враховує матеріальний стан платника аліментів. Так, відповідач доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові, не надав, натомість визнав позовні вимоги, не заперечував проти збільшення розміру аліментів. Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з з 1/6 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на частку від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Щодо умови відповідача [PERSON] про виплатау аліментів на картку повнолітньої доньки [PERSON] то суд зауважує наступне: Відповідно до статті 181 СК України право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на неповнолітню дитину належить одному із батьків, усиновлювачу, якщо усиновлення проведене однією особою та зберігся правовий зв`язок між дитиною та одним із батьків, опікуном або піклувальником дитини, прийомними батьками дитини, а також адміністрацією закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, в якому виховується дитина, і в силу загальної компетенції останніх, яка передбачає захист інтересів неповнолітніх. Виконання рішення суду відбувається шляхом звернення до роботодавця боржника: виконавчий документ про стягнення аліментів разом із заявою (де також зазначаються реквізити банківського рахунку, на який слід перераховувати кошти; прізвище, ім`я, по батькові стягувача, реквізитів документа, що посвідчує його особу) може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. У випадку зміни місця роботи боржника, виконавчий лист повертається стягувачеві. У разі наявності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів або заперечення її розміру боржником стягувач має право пред`явити виконавчий документ для примусового виконання. Примусове виконання рішення суду органами державної виконавчої служби або приватним виконавцем: після отримання рішення суду та виконавчого листа або судового наказу стягувачу необхідно звернутися до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання (перебування) боржника із заявою про примусове виконання рішення суду із зазначенням реквізитів банківського рахунку, на який слід перераховувати кошти; прізвища, імені, по батькові стягувача, реквізитів документа, що посвідчує його особу, та виконавчим документом (судовим наказом або виконавчим листом про стягнення аліментів). Враховуючи вище викладене, питання про перерахування коштів на картковий рахунок повнолітньої доньки [PERSON] вирішуватиметься при зверненні до виконавчої служби з виконавчим листом , який предявлено буде на примусове виконання, а саме- звернення із заявою про примусове виконання рішення суду із зазначенням реквізитів банківського рахунку, на який слід перераховувати кошти. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211, 20 грн. на користь держави.

Outcome: approved