Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~Слов`янського міськрайонного\~суду Донецької\~області з\~позовною заявою\~до ТОВ\~«ФК Айконс»\~про повернення\~безпідставно отриманих\~коштів,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що заочним рішенням\~Слов`янського міськрайонного\~суду від\~30\~листопада 2021\~року,\~яке набрало\~чинності,\~виконавчий напис\~№ 60549\~вчинений приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Оленою Василівною\~11\~червня 2021\~року про\~стягнення з\~ [PERSON] на\~користь товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК\~Айконс» заборгованості\~на загальну\~суму у\~розмірі 16080\~грн.\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~З попереднього\~місця роботи\~ [PERSON] ,\~а саме\~Структурного підрозділу\~«Лиманське вагонне\~депо» Регіональної\~філії «Донецька\~залізниця «АТ\~«Укрзалізниця» було\~двічі проведено\~відрахування з заробітної\~плати [PERSON] \~в сумі\~2869\~грн.\~37\~коп.\~та в\~сумі 2234\~грн.\~92\~коп. Отримувачем грошей\~на той\~час був\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Донецької області\~Олійник Олег\~Іванович,\~котрий відкривав\~виконавче провадження\~за виконавчим\~написом нотаріусу,\~визнаним на\~сьогоднішній час\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Після ухвалення\~Слов`янським міськрайонним\~судом рішення\~від 30\~листопада 2021\~року,\~стягнення не\~проводились.\~Проте,\~ТОВ «ФК\~Айконс» звернулось\~до іншого\~приватного виконавця,\~а саме\~ [PERSON] \~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області,\~та на\~підставі його\~постанови,\~з позивача\~ [PERSON] \~знов почали\~вираховувати грошові\~кошти з\~заробітної плати. З [PERSON] \~було утримано\~із заробітної\~плати за\~період з\~01.01.2024\~року по\~31.07.2024\~року грошові\~кошти у\~сумі 11748\~грн.69\~коп. Згідно з\~Постановою ВП\~№ 66329611\~від 05.08.2024\~року \~виконавче провадження\~відкрите на\~підставі виконавчого\~напису №\~60549\~виданого 11.06.2021\~року приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.\~про стягнення\~з боржника\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК\~Айконс» заборгованості\~на загальну\~суму у\~розмірі 16080\~грн.\~закрито. Таким чином,\~з [PERSON] \~було стягнуто\~грошові кошти\~на загальну\~суму 16852,98\~грн. Правовою підставою для набуття ТОВ «ФК Айконс» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак оскільки відпадала правова підстава для отримання таких коштів, тому грошові кошти у розмірі 16852 грн. 98 коп. підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК У країни. В зв`язку\~з викладеним,\~позивач просить\~суд стягнути з ТОВ «ФК Айконс» на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 16852,98 грн., судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 22 серпня 2024 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФК Айконс» про повернення безпідставно отриманих коштів, підлягають задоволенню з огляду на законність та обґрунтованість. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» « Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Також пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до платіжного доручення № 4038934 від 06.09.2021 року (призначення платежу перерахування утримань з заробітної плати [PERSON] , згідно Постанови ВП № 66329611 від 05.08.2021 року) грошові кошти в сумі 2869 грн. 37 коп. перераховані на користь [PERSON] . Відповідно до платіжного доручення № 4097802 від 06.09.2021 року (призначення платежу перерахування утримань з заробітної плати [PERSON] , згідно Постанови ВП № 66329611 від 06.10.2021 року) грошові кошти в сумі 2234 грн.92 коп. перераховані на користь [PERSON] . Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2021 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФК Айконс», за участю третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І., приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис №60549, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 11 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Айконс» заборгованості на загальну суму 16080,00 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «ФК Айконс» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. від 03 листопада 2023 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід від особи, якою є комунальне підприємство Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», здійснивши відрахування із доходів боржника в розмірі 20% суми боргу в розмірі 13832,75 грн., що складається з витрат виконавчого провадження в розмірі 749,04 грн., суми боргу за виконавчим документом в розмірі 11\~894,27 грн., основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1 189,44 грн. Відповідно до довідки, виданої Комунальним підприємством Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» від 05.08.2024 року, згідно виконавчого провадження №66329611 від 03.11.2023 року з [PERSON] було утримано із заробітної плати за період з 01.01.2024 року по 31.07.2024 року грошові кошти у сумі 11748 грн. 69 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту ст.1212 ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права, а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст.1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочинні. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникненні обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відсутності підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Отже, під час виконання виконавчого напису нотаріуса № 60549 від 11.06.2021 року приватним виконавцем були стягнуті з позивача кошти, які в подальшому перераховані ТОВ «ФК Айконс» в загальній сумі 16852,98 грн. Таким чином, відповідач набув без достатньої правової підстави грошові кошти позивача за виконавчим написом нотаріуса від 11.06.2021 року №60549 в сумі 16852,98 грн, яка підлягає поверненню. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому сам факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи (постанова ВС від 28.09.2021 року у справі № 160/12268/19). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 11.01.2023 року у справі № 479/475/21, провадження № 61-6583св22 дійшов наступного висновку. Так, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved