Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

09 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (надалі також - позивач, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідачка, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 97497 грн 31 коп., що складається із суми кредиту в розмірі 24701 грн 50 коп., суми процентів за користування кредитом в розмірі 43302 грн 21 коп., нарахованих процентів за 60 календарних днів в розмірі 29493 грн 60 коп., а також понесених судових витрат. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 148). Своєю ухвалою від 09 вересня 2024 року суд витребував у Акціонерного товариства «Ощадбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) та інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 07 вересня 2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , банком-емітентом якої є АТ «Ощадбанк», у сумі 25000 грн від ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 153-154). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» посилалось на те, що 07 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі також - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 7045495 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору, сума кредиту склала 25000 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 25000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на картку відповідача № [NUMBER] . Позивачем зазначено, що за користування кредитними коштами здійснювалось нарахування процентів на умовах передбачених кредитним договором. Вказано, що [PERSON] здійснювала часткове погашення заборгованості за договором кредиту, зокрема: 03.10.2023 здійснила платіж в розмірі 2985 грн 00 коп., із яких 2686 грн 50 коп.- оплата процентів, 298 грн 50 коп.- оплата тіла кредиту, 13.11.2023 здійснила частковий платіж оплати процентів на рахунок кредитора у розмірі 50 грн 00 коп., 07.12.2023 здійснила частковий платіж оплати процентів на рахунок кредитора у розмірі 100 грн 00 коп., 22.12.2023 здійснила частковий платіж оплати процентів на рахунок кредитора у розмірі 100 грн 00 коп. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права вимоги [PERSON] було повідомлено шляхом направлення повідомлення на її електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору - [INFO]. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у загальному розмірі 68003 грн 71 коп., із яких 24701 грн 50 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу та 43302 грн 21 коп. - сума заборгованості за відсотками. Також, позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів за період із 27.05.2024 по 25.07.2024 в межах строку договору. На даний час, відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 147). Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із судовою повісткою на 09 вересня 2024 року направлялися на зареєстровану адресу відповідачки та були отримані останньою 17 серпня 2024 року (а.с. 150). Своєю ухвалою від 13 серпня 2024 року суд встановлював відповідачці п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідачки. Правом подати відзив на позов відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачкою відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 159) у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі (а.с. 16). Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 09 жовтня 2024 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача, - отримана останньою 14 вересня 2024 року (а.с. 157). Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Оскільки, судова повістка є врученою відповідачці та враховуючи неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір № 7045495 про надання споживчого кредиту (а.с. 19-28). Відповідно до пунктів 1.3.-1.4. договору, сума кредиту склала - 25000 грн 00 коп., строк 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Згідно з підпунктами 1.5.1.-1.5.2. пункту 1.5., тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становити 1,99% в день. Знижена процентна ставка 0,398% в день. Відповідно до пункту 2.1 договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з пунктом 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів зо договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом на кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до пункту 5.4 договору, у разі затримання Споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Споживача, зазначену в Договорі (або окремо надану Споживачем Товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані Споживача, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Споживачем), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). Моментом отримання Споживачем повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку Споживач повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Споживач усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність. Згідно з пунктом 5.6 договору, споживач здійснює платежі з повернення заборгованості за Договором у розмірі та у строки визначені Договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Товариства у черговості визначеній в Законі України «Про споживче кредитування», зокрема: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу здійснюється сплата неустойки та інших платежів відповідно до Договору. Відповідно до пункту 9.2 договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Договір № 7045495 про надання споживчого кредиту від 07 вересня 2023 року містить електронний підпис від імені [PERSON] (а.с. 28). Додатком 1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якого визначено строк кредиту (а.с. 29). Також, електронним підписом [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 37), відповідно до якого сума кредиту - 25000 грн 00 коп., строк кредиту - 360 днів, стандартна процентна ставка - 726,35 % річних (1,99% в день), знижена процентна ставка - 145,27% (0,398% в день) (а.с. 34-37). Вказаний кредитний договір був укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205 - ОД Директора ТОВ «Авентус Україна» від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті (а.с. 110-128). Підписавши 07 вересня 2023 року договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачці в користування кредит в розмірі 25000 грн 00 коп., шляхом зарахування 07 вересня 2023 року грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» вих. № 20240612-3а від 12 червня 2024 року (а.с. 70-74). Відповідно до інформації АТ «Ощадбанк», наданої на виконання ухвали суду від 09 вересня 2024 року, на ім`я [PERSON] , рнокпп: [NUMBER] , емітовано банківську платіжну карту [NUMBER] (а.с. 160). Інформація щодо підтвердження факту зарахування коштів в сумі 25000 грн 00 коп. на банківську платіжну картку [NUMBER] міститься на CD- диску долученого до матеріалів справи (а.с 161). Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме:надало відповідачці [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Судом встановлено, що 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 129-139). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 7045495, у загальному розмірі 68003 грн 71 коп., із яких 24701 грн 50 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу та 43302 грн 21 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 30). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідачку шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору (а.с. 38). Отже, кредитор свої зобов`язання відповідно до вказаного договору про надання споживчого кредиту виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про надання споживчого кредиту № 7045495 від 07 вересня 2023 року за відповідачкою рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 97497 грн 31 коп., з яких 24701 грн 50 коп.- тіло кредиту та 43302 грн 21 коп. - нараховані проценти за користування кредитом, з яких 29493 грн 60 коп. - нараховані проценти за 60 календарних днів за період із 27.05.2024 по 25.07.2024 в межах строку договору. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із відповідачки заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в загальному розмірі 97497 грн 31 коп. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 25000 грн 00 коп. строком на 360 днів. Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідачка прийняла пропозицію укласти договір (а.с. 28). Також, електронним підписом - одноразовим ідентифікатором відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 37). Відповідно до листа ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки (а.с. 72). Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією наданою АТ «Ощадбанк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 09 вересня 2024 року (а.с. 160). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови кредитного договору, зокрема: [PERSON] порушила вимоги договору щодо вчасної сплати процентів по кредиту, з огляду на що за нею рахується заборгованість в розмірі 24701 грн 50 коп. - за тілом кредиту, 43302 грн 21 коп. - заборгованість за нарахованими процентами. Позивач на підставі договору факторингу набув статус нового кредитора за договором № 7045495 про надання споживчого кредиту від 07 вересня 2023 року, отримав право вимоги щодо [PERSON] відносно заборгованості за вказаним договором. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Факт передачі первісним кредитором права вимоги за кредитним договором підтверджується наданим до суду витягом з реєстру боржників (а.с. 30). Про заміну кредиторів в зобов`язанні [PERSON] повідомлялась на електронну адресу (а.с. 38). Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту не виконала ані перед первісним кредитором, ані перед фактором, який набув право вимоги за відповідним договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до вимог, викладених у позовній заяві, позивач зазначив, що здійснив нарахування відсотків за 60 календарних днів за період із 27.05.2024 по 25.07.2024 включно в межах строку дії договору в сумі 29493 грн 60 коп. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки відповідачка доказів щодо погашення заборгованості за кредитним договором суду не надала, не спростувала документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання [PERSON] умов договору № 7045495 про надання споживчого кредиту від 07 вересня 2023 року, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 97497 грн 31 коп. заборгованості за кредитним договором, що складається із суми кредиту в розмірі 24701 грн 50 коп., суми процентів за користування кредитом в розмірі 43302 грн 21 коп., нарахованих процентів за 60 календарних днів в розмірі 29493 грн 60 коп. Враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп.,відповідно до платіжної інструкції № 1207 від 18 липня 2024 року. (а.с. 143). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі [PERSON] у розмірі 2422 грн 40 коп.на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн, що підтверджується рахунком на оплату з детальним описом робіт, виконаних адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року (а.с. 39), копією ордеру про надання правничої допомоги № 1652094 від 17 липня 2024 року (а.с. 54), договором про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року (а.с. 60-62), актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року, в якому зазначено види виконаних робіт (наданих послуг), на загальну суму 10 000грн (а.с. 141). Враховуючи обсяг наданих адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем послуг, співмірність наданих послуг та суми виплаченого гонорару, те що позов задоволено, а також те, що відповідач не надав заперечень та не просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема, є дійсною, необхідною та розумною в частині її розміру, відповідає складності справи та підтверджена належними та допустимими доказами. З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн 00 коп. підтверджені належними документами, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved