Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

виклад позицій позивача: позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO] в розмірі 7000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 жовтня 2023 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 07 травня 2011 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів про одруження 07 травня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 610, свідоцтво про шлюб видано 07 травня 2011 року серії [NUMBER] . У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , місто народження Львів, про що 29 червня 2011 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Починаючи з\~березня 2020\~року [PERSON] \~покинула його\~та свого\~малолітнього сина\~-\~ [PERSON] [INFO] \~та поїхала\~за кордон. З того часу сім`я фактично припинила своє існування, відповідачка живе окремим життям, а він проживає разом із своїм сином та матір`ю. Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області у справі № 566/1478/23 від "28" серпня 2023 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між ними та визначено місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] . Позивач тривалий час самостійно піклується про сина, який навчається в 7-му класі Озернянської загальноосвітньої школи та в 6-му класі Озернянської музичної школи. Грає на фортепіано і на скрипці. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень він один не може забезпечити, тому відповідачка, яка є здоровою та працездатною, перебуває за кордом та працює на роботі, має постійний дохід, може сплачувати аліменти на рівні 7000,00 грн в твердій грошовій формі. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд 14 листопада 2023 року, який відкладено за клопотанням представника позивача на 24 листопада 2023 року. 20 листопада 2023 подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку, яке ухвалою від 23 листопада 2023 року задоволено. 24 листопада 2023 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та позивача. 11 грудня 2023 року представник позивача повторно подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та позивача. Судовий розгляд відкладено для належного повідомлення відповідача на 12 грудня 2023 року, який відкладено за клопотанням відповідача, що надійшло до суду 11 грудня 2023 року на 21 грудня 2023 року. 21 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити і вважає що вимоги заявлені позивачем у позовній заяві є безпідставними та не відповідають дійсності. Зазначає що позивач знаючи адресу реєстрації відповідачки в позовній заяві свідомо не вказав точної адреси реєстрації для того щоб відповідачка не дізналася про існування позову, позивач приховав той факт, що шлюб між ними розірвано рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі № 464/7929/21 від 24.02.2022 року за позовом позивачки, а вказує що шлюб між ними розірваний рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області за позовом позивача. Спростовує обґрунтування позивача, що станом на жовтень 2023 року він тривалий час піклується про спільного сина [PERSON] , тим, що упродовж спільного життя у шлюбі позивач про сина не піклувався. На сьогоднішній день про спільного сина піклується бабуся мати позивача [PERSON] , якій вона постійно передає кошти на утримання сина про що свідчать грошові перекази по міжнародній системі грошових переказів Western Union. Зазначає, що позивач з 2011 по 2020 роки ніде не працював, зловживав алкогольними напоями та знаходився на обліку у Львівському обласному державному наркологічному диспансері. Відповідач спростовує твердження позивача, що вона з березня 2020 року покинула його та сина і поїхала за кордон. Зазначає, що так як позивач не бажав працювати та забезпечувати матеріально свою сім`ю, зловживав алкоголем, вчиняв домашнє насильство, тому вона в стані відчаю з 09 серпня 2015 року почала виїжджати за кордон на тимчасові сільськогосподарські роботи, щоб забезпечити утримання та належні умови для проживання сина та чоловіка. За усною домовленістю сина [PERSON] доглядала мати позивача поки вона була на заробітках, а відповідачка натомість надсилатиме кошти на утримання сина. Упродовж 2020-2023 рр відповідачка постійно надає гроші на утримання сина, від виховання не відмовлялася та не ухилялася. Позивач з невідомих причин переїхав із сином та матір`ю проживати в с.Озерна Тернопільського району Тернопільської області. До сина її не пускають, налаштовують дитину вороже. На прохання вивезти із України сина до Чеської Республіки на початку війни позивач з свою матір`ю поставилася негативно і не віддали дитину. На сьогоднішній день вона може забезпечити собі та сину належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідачка офіційно проживає та працює у Чеській Республіці, житлом та матеріально забезпечена. Таким чином позовні вимоги про стягнення аліментів на утриманні сина є безпідставними та задоволенню не підлягають. 21\~грудня 2024\~рокунадійшло клопотання відповідача про витребування доказів у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду під час розгляду справи 11 січня 2024 року, який відкладено на 26 січня 2024 року, за клопотанням представника відповідача у зв`язку із збиранням доказів для апеляційного оскарження рішення про розірвання шлюбу. 15 лютого 2024 року відповідач заявила клопотання про зупинення провадження по справі у задоволення якого відмовлено, під час судового розгляду, ухвалою суду від 16 лютого 2024 року. 04 березня 2024 року відповідач заявила повторно клопотання\~про зупинення\~провадження у\~справі,на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Тернопільського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження № 22-ц/817/375/24 за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2023 року у справі № 599/1478/2023 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, так як вирішення справи № 599/1478/2023 матиме прямі наслідки від яких залежить вирішення справи №599/2610/23. Клопотання про зупинення провадження по справі ухвалою суду від 07 березня 2024 року задоволено. 06 вересня 2024 року відновлено провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 19 вересня 2024 року, який відкладено за клопотанням представника відповідача на 04 жовтня 2024 року. Позиція сторін та їх представників в судовому засіданні. Судовий розгляд. Відповідачка 04 жовтня 2024 року подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві, а також при винесенні рішення просить врахувати її матеріальний стан, так як на день розгляду у відповідачки немає постійної роботи та доходи становлять 3130 чеських крон на місяць матеріальної допомоги особі якій надано тимчасовий захист, що становить в еквіваленті 5617 грн. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові та просив їх задоволити. Досліджені докази. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. 07.05.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №610. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі № 464/7929/21 від 24.02.2022 року. У шлюбі народився син [PERSON] [INFO] . Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області № 599/1478/24 від 28 серпня 2023 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання сина із батьком, яке відповідач оскаржила до Тернопільського апеляційного суду. 24\~квітня 2024\~року постановою\~Тернопільського Апеляційного\~суду апеляційну\~скаргу [PERSON] \~задоволено частково:\~рішення Зборівського\~районного суду\~Тернопільської області\~від 28\~серпня 2023\~року в\~частині розірвання\~шлюбу скасовано\~і ухвалено\~в цій\~частині нове\~судове рішення,\~яким провадження\~по справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу\~закрито,\~в решті\~рішення залишено\~без змін. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до Статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Проте, у кожному конкретному випадку суд визначає розмір аліментів, виходячи із віку та потреб дітей сторін, а також фізичних та матеріальних можливостей батьків щодо утримання своїх дітей. Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, позивачем [PERSON] належними доказами не обґрунтовано позов в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина у розмірі саме 7000 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітньої дитини сторін на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення, а тому слід стягнути із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ,адреса місця проживання: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн (дві тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.10.2023 року. При визначенні розміру аліментів, суд наголошує на тому, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд вважає, що рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073.60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial