Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . Позивач є матір`ю [PERSON] та відповідно бабусею [PERSON] . Онук тривалий час проживає з позивачем, яка створила для дитини всі необхідні житлово-побутові умови, приділяє належну увагу його вихованню. Відповідачі як батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням свого сина не займаються, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. 11 липня 2023 року судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження; залучено Службу у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області. 25 жовтня 2023 року судом постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила позовні вимоги задовольнити частково, позбавити батьківських прав [PERSON] , відмовити в задоволенні позову щодо позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування відзиву, зокрема, зазначила, що починаючи з 08.04.2019 вона отримала постійну роботу в КП «КОМУНСЕРВІС» в місті Хорол Лубенського району Полтавської області. Зараз вона з цивільним чоловіком проживають разом, мають орендоване житло. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що її онук [PERSON] постійно проживає разом з нею в селі Новаки Лубенського району Полтавської області тривалий час. Відповідач [PERSON] на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, але коли і не перебував там, все одно не виконував батьківські обов`язки, долею дитини не цікавився, не спілкувався, матеріально не допомагав. До першого класу онук пішов у с.Новаки. Після закінчення дитиною першого класу відповідач [PERSON] переїхала жити в місто Хорол та забрала дитину до себе. У матері онук побув два місяці, а потім у жовтні приїхав до неї на канікули та залишився жити в неї, бо не хотів жити з матір`ю. [PERSON] на це погодилась, і з того часу онук живе разом з нею у с.Новаки, де ходить до школи. Раніше інколи онук їздив на канікули до відповідача. Коли повертався, розказував, що мати зі співмешканцем напиваються, сваряться. Коли щось просив купити, відповідач казала, що в неї немає грошей. [PERSON] інколи приходила до дитини, однак належної уваги не приділяла, навчанням дитини не цікавилась, випивала, вела аморальний спосіб життя. Влітку 2022 року онук був на канікулах у матері два місяці, зателефонував їй і сказав, що хоче повернутись. Приїхав до неї та сказав, що в нього болить все тіло. Вона звернулась до лікарні, де повідомили, що це сталось через те, що дитина купалась в брудних водоймах та занесла інфекцію. Онук мав опіки, через які і потрапила інфекція. Обпікся онук коли гуляв і розводив з другом вогнище. Місяць вона лежала з онуком в лікарні. Коли до лікарні приїхала відповідач, то була п`яна, побула день і поїхала. Потім вона попросила [PERSON] побути з дитиною в лікарні. Коли мати була з дитиною в лікарні, то випивала там, могла залишити дитину саму. Лікарі сказали, щоб матері в лікарні більше не було, бо вона перебуває у нетверезому стані. Коли вони були вже вдома з онуком, відповідач так і не приїхала до дитини, казала, що у неї немає грошей. Останній раз онук був у матері два місяці взимку 2023 року, бо вона їздила за кордон заробити гроші, зокрема, і на лікування онука. Коли онук повернувся до неї, сказав, що до матері більше не поїде, бо вона постійно п`яна, не приділяє йому уваги, може нецензурно висловлюватись на його адресу. До школи, де навчається онук, відповідач багато років не приходила, батьківські збори не відвідувала. З червня 2023 року взагалі матеріально дитині не допомагає, одягу та харчів не купує, з дитиною не спілкується. З днем народження у 2023 та 2024 роках мати дитину не привітала, не зателефонувала, не приїхала, подарунок не передала, хоча онук дуже чекав. Відповідач [PERSON] останній раз бачила сина взимку 2023 року. Протягом перебування даної справи в суді відповідач взагалі не цікавилась дитиною, своє ставлення до неї жодним чином не змінила. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Лисенко А.Ф. підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеному у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 15.01.2024 позовні вимоги не визнала. Пояснила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого народився син [PERSON] . Її син пішов до першого класу у школу в с.Новаки, де вона на той час проживала. У травні, коли син закінчував перший клас, вона поїхала жити у м. Хорол до іншого чоловіка. У другому класі син навчався у школі в м. Хорол декілька місяців. Після цього син поїхав до позивача на канікули та залишився там проживати, знов став ходити до школи в с. Новаки, де і навчається та проживає з бабусею по теперішній час. Син їй тоді сказав, що йому складно навчатись у школі в м. Хорол, і він хоче навчатись у школі в с. Новаки, де буде жити у бабусі, а до неї буде приїздити на вихідні. Вона на це погодилась. З того моменту син постійно став проживати з позивачем, а до неї приїздив на канікули. Влітку 2022 року син був у неї на літніх канікулах. Вона працювала, син пішов гуляти з друзями, вони розвели багаття і син обпікся, було трохи обпечене обличчя. Явних опіків у нього не було, тому до лікарні вона не звернулась. Наступного дня вона знов пішла на роботу, син пішов гуляти на ставок, коли вже був вдома сказав, що у нього болять ноги та голова. До лікарні з дитиною вона не звернулась. Через декілька днів син поїхав до позивача, яка через декілька днів їй зателефонувала і сказала, що син захворів та його поклали у лікарню в м. Лубни. Вона приїхала у лікарню та наступного дня поїхала додому, бо працювала. Весь час з сином була позивач. Потім сина перевели до лікарні в м.Полтава у реанімаційне відділення. Вона їздила до сина у лікарню у м.Полтава та була там з сином деякий час, купувала йому ліки. Переважну більшість часу у лікарні з сином була позивач, бо вона працювала. В лікарні син перебував 1,5-2 місяці. Після того як сина виписали з лікарні він жив у позивача. Вона кожного місяця перераховувала позивачу 1-2 тисячу гривень. Коли син знаходився в лікарні, також допомагала матеріально по мірі можливості, також її колеги зібрали кошти на лікування сина, знайомі її співмешканця теж допомогли матеріально. Коли у листопаді 2022 року позивач поїхала за кордон на заробітки, син деякий час жив з нею у м. Хорол. На батьківські збори вона з`являлась один раз, коли син був у третьому класі. Класному керівнику сина вона періодично телефонувала. Вона цікавиться життям та навчанням сина, хоче з ним спілкуватись. Позивач ніколи не перешкоджала їй у побаченнях та спілкуванні з сином. Останній раз вона бачила сина у січні 2023 року. Уподальшому в судові засідання, призначені на 05.03.2024, 08.04.2024, 30.05.2024, 02.07.2024, 24.07.2024, 24.09.2024, відповідач не з`явилась, про дату та час розгляду справи буда повідомлена належним чином. Будь-яких заяв, клопотань до канцелярії суду не надала, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради - Башлій Т.В. у судовому засіданні зазначила, що вважає доцільним в найкращих інтересах дитини позбавити відповідачів батьківських прав. Підтримує наданий суду висновок щодо розв`язання спору, оскільки було встановлено, що відповідачі не виконують батьківські обов`язки. Звертає увагу, що і після звернення до суду з цим позовом відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позову, жодним чином не змінила свого ставлення до дитини та виконання батьківських обов`язків, взагалі не спілкується з дитиною, матеріально не утримує, долею дитини не цікавиться. Тільки позивач займається вихованням дитини, лікує його, утримує матеріально, забезпечує всім необхідним. [PERSON] ніколи не зверталась до Служби у справах дітей щодо допомоги чи консультації з питання участі у вихованні дитини, з питання того, що бабуся перешкоджає у побаченнях з дитиною. Неповнолітній [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що свого батька він майже не знає, бо він ніколи не брав участі у його вихованні, не приходив до нього, не цікавився ним. З мамою він жив до першого класу, але більшість часу проводив з бабусею. Коли він пішов у перший клас, став жити з бабусею [PERSON] . Мати стала жити в місті Хорол. Мати іноді йому телефонувала, приїздила до нього, але не часто. Роки два тому він півтора чи два місяці жив у матері в місті Хорол, оскільки бабуся поїхала за кордон на заробітки. Також влітку 2022 року він був у матері деякий час. Мати за ним не слідкувала, не цікавилась ним, часто випивала, зокрема у його присутності, могла висловитись на його адресу нецензурною лайкою. Коли мати була на роботі, він ходив гуляв. Якось він пішов і скупався в кар`єрі. Після цього захворів, і мати відправила його до бабусі. Вже з бабусею вони звернулись до лікарні. Тиждень він лежав у лікарні в м.Лубни. Потім коли йому стало ще гірше, його поклали в лікарню в м.Полтава. Коли мати приїхала до нього у лікарню в м.Полтава, де була деякий час, він чув від неї запах алкоголю. Потім мати поїхала, і весь час з ним була бабуся. Тоді він передостанній раз бачив матір. Батька взагалі не пам`ятає коли бачив. Після лікарні він продовжував жити з бабусею. Матір тільки раз після виписки з лікарні приїхала до нього, більше він її не бачив, тобто приблизно півтора роки. Минулого року мати не привітала його з днем народження, не приїхала, не зателефонувала, не подарувала подарунок. Приходила до школи мати коли він ще був дуже маленький. У цьому році взагалі ніяких коштів, ані йому, ані бабусі на його утримання мати не давала, нічого йому не купувала, ані одяг, ні будь що інше. Виховує його бабуся, піклується про нього, цікавиться його навчанням. До школи приходить бабуся, матеріально його утримує. Батьки не цікавляться ним взагалі. Бабуся ніколи не перешкоджала його побаченням з матір`ю, навпаки. Сам він не хоче жити з матір`ю, бо вона йому стала за цей час чужою людиною. Жити з нею матір йому не пропонувала. Бабуся, з якою у нього гарні відносини, замінила йому матір. Він вважає за доцільне позбавити його батьків батьківських прав. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача [PERSON] , представника третьої особи, неповнолітньої дитини, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом на підставі копій свідоцтв про народження та свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/4180/21 від 14.12.2021 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Згідно ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.07.2017, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. З довідки вих.№0136/43 та характеристики на учня 6 класу [PERSON] , [INFO] , виданих 17.04.2023 Новаківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів ім. П.М. Щербаня Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вих. №01-36/44, зокрема, вбачається, що [PERSON] навчається в Новаківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів ім. П.М. Щербаня з 1 класу. Батьки не приділяють належної уваги вихованню сина, вихованням дитини займається бабуся [PERSON] . Мати [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до школи збирає бабуся, на виклики до школи приходиться теж тільки бабуся. З акту від 21.02.2023, засвідченого старостою Новаківського старостинського округу виконавчого комітету Лубенської міської ради [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , в сім`ї [PERSON] проживає малолітній онук [PERSON] , [INFO] . За свідченнями [PERSON] батько дитини [PERSON] , [INFO] , перебуває в місцях позбавлення волі. Мати [PERSON] , [INFO] , більше шести років в селі Новаки не проживає. Бабуся створила всі необхідні житлово-побутові умови для розвитку онука, приділяє належну увагу його вихованню. Зі слів сусідів та згідно довідок, наданих директором Новаківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рудь А.І. та сімейним лікарем Гойдою С.М. , підтверджується факт відсутності участі батьків у вихованні дитини [PERSON] . З акту обстеження житлово-побутових умов від 20.02.2023, засвідченого старостою Новаківського старостинського округу виконавчого комітету Лубенської міської ради [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] . Власником будинку є [PERSON] , [INFO] . За даною адресою зареєстрована та проживає крім власника його дружина [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації місця проживання онук [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в 2022 році переніс тяжке захворювання, продовжує лікування та проходить реабілітацію. За висновками комісії в будинку чисто, тепло. Для проживання та розвиту дитини створено умови (має окрему кімнату, планшет для навчання). Сім`я [PERSON] забезпечує [PERSON] належними продуктами харчування та потрібним одягом і взуттям. Бабуся [PERSON] піклується про здоров`я онука, підтримує зв`язок з лікарями та вчителями. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5453 від 02.03.2023, наданої Центром дитячої неврології, епілептології та орфанних захворювань КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», [PERSON] , [INFO] , було встановлено діагноз (основне захворювання): залишкові явища перенесеного менінгоенцефаломієлополірадікулоневриту з легким в`ялим нижнім парапарезом, судовим синдромом, легким вестибуло-атактичним синдромом. Згідно довідки КП «Полтавська обласна дитяча клінічна лікарня Полтавської обласної ради» від 19.08.2022 дитина [PERSON] , [INFO] , домашня адреса: [ADDRESS] , з 16.08.2022 знаходиться на лікуванні в анестезіологічному відділенні з ліжками для інтенсивної терапії КП «Полтавська обласна дитяча клінічна лікарня Полтавської обласної ради». Забезпечення лікарськими засобами дитини частково за бюджетні кошти та частково за батьківські кошти. З виробничої характеристики вих. № 280/01-10 та довідки вих. № 279/01-10, виданих 07.09.2023 КП «КОМУНСЕРВІС», вбачається, що [PERSON] з 08.04.2019 по теперішній час працює в КП «КОМУНСЕРВІС» прибиральником території. За період роботи показала себе як ініціативний, добросовісний працівник. З відповідальністю відноситься до виконання службових обов`язків, дотримується трудової дисципліни. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 19.09.2023, засвідченого начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Гавриленко Н.В. , умови проживання в будинку за адресою: [ADDRESS] стан помешкання добрий. Сім`я забезпечена речами довготривалого та повсякденного вжитку. В наявності засоби гігієни, продукти харчування, постільна білизна, одяг. На даний час дитина не проживає з матір`ю, але дитяча кімната облаштована. В наявності мінімальна кількість дитячого одягу, засоби особистої гігієни. В кімнаті ліжкомісце, місце для навчання та відпочинку. За даною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] (мати дитини), [PERSON] , [INFO] (співмешканець). Зі слів [PERSON] вона дуже прагне повернути свого сина додому. Мати та співмешканець працевлаштовані, на даний час проживають в орендованому будинку. З акту від 18.09.2023, засвідченого депутатом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Бойко Ю.В. , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживають, але не зареєстровані: заявниця - [PERSON] , [INFO] ; громадянський чоловік - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] , проживав з матір`ю під час шкільних канікул у період 2019-2022 років, під час карантину, перебуваючи на дистанційному навчанні, та постійно проживав з матір`ю у період з листопада 2022 року по січень 2023 року. З довідки вих.№236 від 07.09.2023 та характеристики від 11.09.2023 на учня 2-А класу (2018-2019 н.р.) [PERSON] , [INFO] , виданих Опорним закладом «Хорольська гімназія Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області», зокрема вбачається, що [PERSON] навчався у Хорольській гімназії з 01.09.2018 по 06.10.2018. Дитиною опікувалася мати [PERSON] , яка приділяла належну увагу вихованню сина, цікавилася його успішністю та поведінкою. Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області надала суду висновок щодо розв`язання спору від 26.09.2023, в якому, зокрема, зазначила наступне. Батьки дитини тривалий час не спілкуються і не бачаться з сином. Вони не беруть участі у вихованні дитини, не цікавляться життям, успіхами, фізичним та духовним розвитком, подальшою долею хлопчика, матеріально не допомагають. Відповідні факти підтверджуються актом участі батьків у вихованні дитини, довідками з навчального закладу, характеристикою з місця навчання дитини. Малолітній [PERSON] на даний час проживає з бабою [PERSON] у селі Новаки Лубенського району Полтавської області. У [PERSON] є окрема кімната, де є місце для сну, відпочинку, виконання уроків. Хлопець забезпечений сезонним одягом та взуттям, шкільним приладдям. З метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітнього [PERSON] . служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] з метою подальшого влаштування дитини до сімейної форми виховання та забезпечення малолітнього державними пільгами та гарантіями, що передбачені для дітей, які залишилися без батьківського піклування. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] є її сусідкою, їх будинки знаходяться поруч. [PERSON] є сином позивача, [PERSON] - колишньою невісткою. Позивач живе з чоловіком та онуком [PERSON] . Онук постійно живе з бабусею з того часу як пішов до школи. [PERSON] вона бачила дуже давно. [PERSON] бачила останній раз коли [PERSON] ще був дуже малий, це було в будинку позивача. Вона працює вчителем в школі, де навчається [PERSON]. Батька та матір хлопчика в школі вона жодного разу не бачила, вони до школи не приходили. Вихованням [PERSON] займається позивач, приходить до школи, цікавиться успіхами онука в навчанні. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] є її сусідкою, вони проживають поруч і товаришують. Позивач живе з чоловіком та онуком [PERSON] , 2010 року народження. [PERSON] тривалий час проживає з бабусею, можна сказати з народження. Вона знає матір хлопчика [PERSON] . [PERSON] товаришував з її сином. Коли хлопці гуляли, вона чула як [PERSON] казав, що мама йому подарунків не купує, ображається на маму, що не приїхала на день народження. Останні роки вона не бачила, щоб відповідачі хоча би навідували дитину. Виховує дитину позивач. Їй відомо, що вихованням дитини відповідачі не займаються. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 16, 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 26.01.2022 по справі № 203/3505/19 зроблено висновок про те, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується у виняткових випадках та виключно тоді, коли невиконання батьківських обов`язків зумовлено винною, усвідомленою поведінкою одного з батьків, що негативно впливає на фізичний, духовний, психологічний розвиток дитини як складові її виховання. Вихованням є процес залучення особистості до засвоєння вироблених людством цінностей, створення сприятливих умов для реалізації нею свого природного потенціалу та творчого ставлення до життя, спрямований на утвердження суспільно значущих норм і правил поведінки особистості. Процес виховання є двостороннім (обов`язкова взаємодія (вихователя і вихованця) та виявляється в піклуванні про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, наданні дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, створенні умов для отримання дитиною освіти, тощо. Зі змісту наданих позивачем доказів, а також зі змісту пояснень позивача та дитини вбачається, що відповідачі протягом тривалого часу ( [PERSON] майже з народження дитини, [PERSON] - з весни 2023 року) взагалі не беруть участі у процесі виховання дитини, зокрема, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавляться створенням умов для освіти дитини, взагалі не докладають зусиль для спілкування з дитиною особисто або дистанційно. На думку суду, вищеописана поведінка батьків негативно впливає на розвиток дитини, оскільки батьки свідомо позбавили дитину своєї уваги та піклування. Таким чином, відповідачі протягом тривалого часу свідомо ухиляються від будь-якої участі у процесі виховання дитини. Надані відповідачем [PERSON] докази на підтвердження її офіційного працевлаштування, акт обстеження умов за місцем її проживання, акт на підтвердження проживання сина з нею у період часу з листопада 2022 року по січень 2023, характеристика з навчального закладу на підтвердження того, що у 2018 році мати приділяла належну увагу вихованню сина, квитанції про перерахування у 2022 році позивачу коштів іншими особами, а не відповідачем, не спростовують того, що [PERSON] протягом тривалого часу (півтора роки) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд зазначає, що доказів об`єктивної неможливості відповідача [PERSON] брати участь у процесі виховання дитини, зокрема, за станом здоров`я, суду надано не було. Також суду не надано доказів того, що будь-хто чинить перешкоди спілкуванню матері з дитиною, виконанню нею батьківських обов`язків. Суд звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] мала можливість і достатньо часу для того, щоб змінити свою поведінку. Однак, до дати ухвалення судом рішення відповідач не вжила жодних дій, які би свідчили про її дійсний намір і бажання брати участь у процесі виховання дитини, а також давали підстави вважати, що вона змінила своє ставлення до батьківських обов`язків щодо виховання сина. Підсумовуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з кожного відповідача на користь їхнього сина [PERSON] , який досяг 14-річного віку, аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Час, з якого присуджуються аліменти на дітей визначається відповідно до вимог ст.191 СК України від дня пред`явлення позову, тобто з 03 липня 2023 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 03.07.2023 про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн. Вказана сума судового збору має бути стягнута з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved