Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить суд скасувати запис про обтяження нерухомого майна у вигляді заборони (архівна запис) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3493454, підстава обтяження: лист, б/н, 30.12.1992, Центральний ощадбанк №8196, об`єкт обтяження: будинок, [ADDRESS] (состав: ціле, состояние: недобудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Додаткові дані: Архівний номер: 21450NIKOLAEV1, Архівна дата: 10.09.1997, Дата виникнення: 30.12.1992, № реєстра: 2406-23, внутр.№ 4001172В2АЕЕ392А4D32, комментарий: N117/3. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 січня 2006 року йому належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . 31 липня 2023 року позивачу стало відомо про наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборони (обтяження) на житловий будинок [ADDRESS] , де власником будинку зазначено [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] ніколи не проживала в спірному будинку та позивачу взагалі невідома. На теперішній час позивач у зв`язку з наявністю заборони на його житловий будинок не має можливості реалізувати свої права щодо розпорядження своїм майном. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Від представника відповідача 20 червня 2024 року надійшов відзив на позов в якому він просить відмовити в задоволенні позовних з підстав наведених у відзиві. Так представник відповідача зазначив, що позивачем не здійснено усіх можливих дій з досудового врегулювання спору, а саме позивач не звертався до державного реєстратора з вимогою здійснення реєстраційної дії щодо свого майна. Крім того представник відповідача зазначив, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки АТ «Ощадбанк» не може вчинити дії зі зняття обтяження з нерухомого майна, а також позивачем не доведено, що наявна заборона на нерухоме майно має відношення до належного йому на праві власності будинку. У судове засідання 07.08.2024 року сторони не з`явилися, з невідомих суду причин, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно з рішенням виконавчого комітету № 40 Матвіїївської селищної ради від 06.02.1996 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 1500 кв.м. по [ADDRESS] ). На підставі вказаного рішення [PERSON] було видано державний акт № 0428 від 21.08.1996 року на право приватної власності на землю, яка розташована на території [ADDRESS] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 9019537 виданого 21 квітня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1500 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.12.2014 року. Відповідно до довідки Головного управління містобудування та архітектури управління архітектурної діяльності від 26.01.2006 року пров. Місячний (пер. Лунный) внесено до складу смт. Матвіївка Центрального району м. Миколаєва на підставі рішення № 252 від 25.10.1991 року Матвіївської селищної ради «Про присвоєння назв вулицям, провулкам та упорядкуванні нумерації домовласництв». Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.01.2006 року [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.01.2006 року. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.07.2023 року щодо будинку № [ADDRESS] зареєстровано заборону, а саме: реєстраційний номер обтяження 3493454, підстава обтяження: лист, б/н, 30.12.1992, Центральний ощадбанк №8196, об`єкт обтяження: будинок, [ADDRESS] (состав: ціле, состояние: недобудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Додаткові дані: Архівний номер: 21450NIKOLAEV1, Архівна дата: 10.09.1997, Дата виникнення: 30.12.1992, № реєстра: 2406-23, внутр. №4001172В2АЕЕ392А4D32, комментарий: N117/3. Відповідно до листа Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 04.10.2023 року у відповідь на запит адвоката Буряченко Т.М., яка діє в інтересах позивача повідомлено, що видати копії документів, а саме листа б/н Центрального ощадбанку № 8196 від 30.12.1992 року, який став підставою реєстрації обтяження у вигляді заборони на будинок [ADDRESS] є неможливим, оскільки нотаріальна контора була лише реєстратором вказаної заборони. Відповідно до листа Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 10.11.2023 року у відповідь на запит адвоката Буряченко Т.М., яка діє в інтересах позивача повідомлено, що будь-які документи щодо накладеного арешту на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] в тому числі лист б/н від 30.12.1992 Центрального ощадбанка № [NUMBER] , а також інші документи щодо заборгованості даних клієнтів не збереглися за закінченням часу їх зберігання. Відповідно до ч. 1 ст.317ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1ст. 321 ЦК України). Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження майном. Станом на час звернення позивача до суду із цим позовом запис про арешт нерухомого майна наявний у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 3493454. Відповідачем ж зокрема не надано доказів наявності виконавчого провадження на підставі якого було накладено арешт на спірне майно, зокрема і доказів порушення його прав як стягувача. Щодо доводів відповідача про те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, то слід зазначити наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зроблено висновок, що "при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження". Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна". Так з наявного в матеріалах справи запису про накладення заборони майна вбачається, що останню накладено на підставі листа б/н від 30.12.1992 року Центрального ощадбанку № 8196. Розпорядженнм Президента України № 106/99-рп від 20 травня 1999 року Державний спеціалізований комерційний ощадний банку України перетворено у відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". Під час розгляду справи з відзиву АТ «Державний ощадний банк України» встановлено, що відповідачем у справі не надано належних та допустимих доказів наявному будь-яких зобов`язань як позивача [PERSON] так і іншої особи [PERSON] , які б були підставою для застосування до спірного майна будь-яких обтяжень. За такого, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи відповідача, викладені у відзиві не спростовують таких висновків суду. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі та скасування обтяжень нерухомого майна у вигляді заборони (архівна запис) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3493454, підстава обтяження: лист, б/н, 30.12.1992, Центральний ощадбанк №8196, об`єкт обтяження: будинок, [ADDRESS] (состав: ціле, состояние: недобудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Додаткові дані: Архівний номер: 21450NIKOLAEV1, Архівна дата: 10.09.1997, Дата виникнення: 30.12.1992, № реєстра: 2406-23, внутр.№ 4001172В2АЕЕ392А4D32, комментарий: N117/3.

Outcome: approved