Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ "Компанія ЮСС", мотивуючи його тим, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, яка розташована на території Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Дізнався, що за ТОВ "Компанія ЮСС" зареєстровано право оренди на вказану земельну ділянку на підставі договору оренди землі від 21.09.2021, укладеного між відповідачем та ніби-то ним. На цій підставі земельну ділянку використовує ТОВ "Компанія ЮСС". Будь-яких договорів оренди з товариством щодо належної йому на праві власності земельної ділянки він не укладав та не підписував. Вважає, що є підстави для усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, скасування державної реєстрації права оренди та припинення речових прав ТОВ "Компанія ЮСС" на земельну ділянку. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд усунути [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, площею 1,04 га., яка розташована на території Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, площею 1,04 га., яка розташована на території Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області за товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія ЮСС", проведену на підставі договору оренди землі від 21.09.2021 (рішення про державну реєстрацію прав (права оренди земельної ділянки) індексний номер: 63486576 від 16.02.2022 (номер запису про інше речове право: 46729026 від 14.02.2022), припинити речове право (право оренди земельної ділянки) та визнати відсутнім право оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ЮСС" на вказану земельну ділянку, та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 25.01.2024 відкрито провадження у зазначеній справі та призначено до підготовчого засідання. Задоволено клопотання позивача [PERSON] та витребовано від ТОВ "Компанія ЮСС" оригінал договору оренди землі від 21.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047. Зобов`язано докази надати до 13.02.2024. Ухвалою суду від 26.02.2024 відносно ТОВ "Компанія ЮСС" застосовано заходи процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом. Вирішено тимчасово вилучити у ТОВ "Компанія ЮСС" оригінал договору оренди землі від 21.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, укладеного із [PERSON] , для дослідження судом. Виконання ухвали доручено Хорошівському відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Також, за невиконання ухвали суду від 25.01.2024 в частині надання доказу, а саме - оригіналу договору оренди землі від 21.09.2021, без поважних причин, відносно відповідача ТОВ "Компанія ЮСС" застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу. Відповідно до постанови Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про повернення виконавчого документу серії ВП №74683792 від 14.05.2024, ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.03.2024 про тимчасове вилучення у ТОВ "Компанія ЮСС" оригіналу договору оренди землі від 21.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, укладеного із [PERSON] , для дослідження судом, повернуто у зв"язку з відсутністю вказаного документа. Ухвалою суду від 06.06.2024 призначено у справі судову почеркознавчу експертизу та провадження по справі зупинено до отримання судом результатів судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 22.07.2024 поновлено провадження у справі та призначено по ній підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.08.2024 у задоволенні клопотання експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Івченко Ю. про надання оригіналу договору оренди землі від 21.09.2021, відмовлено у зв`язку з його відсутністю у відповідача. На період проведення експертизи провадження у справі зупинено. 28.08.2024 на адресу суду надійшло повідомлення з експертної установи про повернення матеріалів у зв`язку з неможливістю проведення експертизи, оскільки не надано оригінал документа. Ухвалою суду від 29.08.2024 поновлено провадження у справі та призначено по ній підготовче засідання. 17.09.2024 ухвалою суду підготовче провадження у даній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивач та\~його представник\~у судове\~засідання не\~з"явилися,\~остання надала\~суду письмову\~заяву,\~в якій\~просить розглянути\~справу без\~їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник позивача зазначила, що [PERSON] будь-яких договорів оренди з ТОВ "Компанія ЮСС" щодо належної йому на праві власності земельної ділянки не укладав та не підписував. З метою підтвердження доводів про те, що підпис на договорі позивач не ставив, за клопотанням позивача ухвалою суду було призначено проведення почеркознавчої експертизи, яка не була проведена у зв"язку з тим, що відповідач не надав оригінал договору, тобто, саме відповідач ухилявся від надання документів, які необхідні для проведення експертизи. Будь-яких належних доказів втрати оригіналу договору сторона відповідача не надала, тобто, є підстави для визнання факту не підписання договору [PERSON] . Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №547697 від 11.05.2006, [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 1,10 га., кадастрові номера: 1825486200:09:000:0284 (0,06 га) та 1825486200:10:000:0047 (1,04 га), що розташована на території Ялинівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с.11). Відповідно до копії договору оренди землі від 21.09.2021 укладеного між [PERSON] та ТОВ "Компанія ЮСС", товариству передано в строкове платне користування на 7 років земельну ділянку з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, площею 1,04 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пулинської селищної ради Житомирської області, зі сплатою орендної платти в розмірі 7 % від нормативно-грошової оцінки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 23728,78 грн. Також на останій сторінці договору, після даних про сторони, наявні їх підписи (а.с.17-19). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна № 361726098 від 12.01.2024, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1.0438 га., кадастровий номер 1825486200:10:000:0047, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі договору оренди землі від 21.09.2021 передана на строк 7 років ТОВ "Компанія ЮСС"; орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7 % від НГО, із якої вираховується податок з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Чижівської сільської ради Житомирської області Ходоровської О.М., індексний номер: 63486576 від 16.02.2022, номер запису про інше речове право: 46729026) (а.с.15-16). Із заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), вбачається, що 14.02.2022 ТОВ "Компанія ЮСС" подано заяву про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, яка належить [PERSON] (а.с.33-34). 28.08.2024 до суду з Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/106/24/9793-ПЧ від 12.08.2024 у зв`язку з ненаданням оригіналу договору оренди землі від 21.09.2021. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Правовідносини, пов`язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі регулюються Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Як зазначено в ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У частині першій статті 321 ЦК України також зазначено про непорушність права власності та те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі ст. 203 ЦК України вбачається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Тому підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри учасника (учасників правочину), забезпечує їх ідентифікацію, а також цілісність документа, яким формалізується правочин. Зі ст.215 ЦК України вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. Згідно з ч 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. З ч.1 ст. 627 ЦК України, вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За частиною 1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Як вбачається з п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно з ч.4 cт.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. У ході перегляду судових рішень щодо визнання договорів оренди недійсними з підстав вчинення підписів на останніх не орендодавцем, а іншою особою від його імені, містяться висновки про те що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. При цьому, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Згідно правової позиції, сформульованої в постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-127цс13, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. У постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого у письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі №227/3760/19-ц вказано, що укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. З викладених положень закону та позицій Верховного Суду можна зробити висновок, що у разі відсутності власноручного підпису сторони договору на документі слід вважати, що волевиявлення сторони на укладення правочину відсутнє і правочин не відповідає вимогам, які встановлюються до його письмової форми, а тому такий договір є неукладеним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17 зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК України, якщо договір оренди (найму) будівлі хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав. Тобто суду необхідно встановити не просто факт використання спірного майна орендарем, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю та його правонаступникам і чи приймали вони таку оплату. У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше). За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Разом із тим, державна реєстрація права оренди на підставі неукладеного правочину не відповідає вимогам закону, порушує права та інтереси позивача, як власника земельної ділянки. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що спірний договір оренди ним особисто не підписувався, з ним як власником земельної ділянки не узгоджувались умови договору і його примірник не отримував, а тому вважає його неукладеним та просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, скасувати державну реєстрацію права оренди та припинити речове право відповідача на земельну ділянку, вважаючи, що ця ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Під час розгляду справи, відповідач не спростував доводів позивача про неукладення та непідписання ним договору оренди землі від 21.09.2021. Також, відповідач не довів у встановленому законом порядку законності підстав користування належною позивачу земельною ділянкою, якою ТОВ "Компанія ЮСС" продовжує користуватися, чим порушує права та інтереси позивача. Також, суд зазначає, що згідно ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до постанови Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про повернення виконавчого документу серії ВП №74683792 від 14.05.2024, ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.03.2024 про тимчасове вилучення у ТОВ "Компанія ЮСС" оригіналу договору оренди землі від 21.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, укладеного із [PERSON] , для дослідження судом, повернуто у зв"язку з відсутністю вказаного документа. Представник відповідача в підготовчому засіданні 08.08.2024 зазначив, що надати оригінал договору оренди землі від 21.09.2021 укладений з [PERSON] немає можливості у зв"язку з його відсутністю. Як вбачається з повідомлення №СЕ-19/106/24/9793-ПЧ від 12.08.2024 Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, провести судову почеркознавчу експертизу неможливо у зв`язку з ненаданням оригіналу договору оренди землі від 21.09.2021. Представником відповідача не доведено будь-якими належними та достовірними доказами, що у відповідача ТОВ "Компанія ЮСС" дійсно відсутній оригінал договору оренди землі від 21.09.2021, а тому суд вважає, що товариство навмисно не надав даний документ для проведення судової почеркознавчої експертизи. А тому, в силу ст.109 ЦПК України, суд визнає той факт, що підпис на договорі оренди землі від 21 вересня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825486200:10:000:0047, площею 1,04 га., в графі "Орендодавець" виконаний не [PERSON] . Належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 у справі № 567/3/22). Суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів про те, що договір земельної ділянки виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього орендну плату, а орендодавець приймав платежі), що у такому випадку б виключало кваліфікацію договору як неукладеного. Враховуючи те, що позивач обрав належний спосіб захисту своїх прав - визнання відсутнім права оренди, а державна реєстрація права оренди земельної ділянки на підставі неукладеного договору оренди землі не відповідає вимогам закону, порушує права та інтереси позивача, як власника земельної ділянки, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] та необхідності їх задоволення. У позовній заяві позивач зазначає, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 5000 грн. та докази їх розміру будуть надані додатково у встановлений ЦПК України строк. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. позивачем не надано жодних доказів, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги до задоволення не підлягають. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено повністю, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн., суд стягує з відповідача.

Outcome: approved