Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, в якому просить встановити факт родинних відносин між ним та його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , встановити факт проживання єдиною сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, та визнати за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] часток житлового будинку [ADDRESS] часток земельної ділянки, кадастровий номер № 2310100000:04:010:0096 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 0044393490 прізвище матері після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № [NUMBER] прізвище його матері до розірвання шлюбу « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу прізвище матері « [PERSON] ». 17.12.1993 на праві спільної власності у рівних частках позивач разом з матір`ю приватизували квартиру [ADDRESS] . З 1997 року позивач разом із матір`ю проживав за вказаною адресою, за якою остання зареєстрована не була. В його свідоцтві про народження записано його та його матері прізвище російською мовою. Лише після внесення даних в Державні реєстри з`явилися розбіжності в написанні прізвищ його « [PERSON] » та матері « [PERSON] » і « [PERSON] ». [PERSON] була зареєстрована за адресою за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , 43/100 частини житлового будинку [ADDRESS] та 31/100 частку земельної ділянки [ADDRESS] . За життя [PERSON] не перереєструвала частину квартири та частку житлового будинку в ДРРП на нерухоме майно. В Договорі купівлі-продажу житлового будинку допущена описка, а саме будинок знаходиться по [ADDRESS] відсутня. Оригінали правових документів на спадкове майно втрачені. Позивач вважав, що оскільки від дня його народження до дня смерті матері він проживав з останньою, вважав, що прийняв спадщину як єдиний спадкоємець. 19.04.2024 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Банковської Ю.В. із заявою про прийняття спадщини, якою відкрита спадкова справа № 51/2024. Постановою приватного нотаріуса № 358/02-31 від 16.07.2024 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю розбіжностей в написанні прізвища його та його матері, а також пропущенням строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а факт постійного проживання за однією адресою документально не підтверджено, так як інформація про реєстрацію матері за адресами, нерухомого майна, яке належить їй на праві власності відсутня. Не заявляв відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не має. Представник відповідачавідзив на позов не подав. Третьою особою пояснення щодо позову також не подано. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.08.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному провадженню, призначено підготовче засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Банковської Юлії Василівни копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Копія спадкової справи подана до суду 06.09.2024. Ухвалою про призначення судового розгляду від 09.09.2024 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав. Представник позивача адвокат Мосіна О.В. в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Пояснила, що [PERSON] була матір`ю позивача, про що їй було відомо від її чоловіка. Разом приватизували земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] . Належну частку житлового будинку та земельної ділянки [PERSON] використовувала як дачу. В житловому будинку спадкодавця проживала лише літом, весь інший час проживала у квартирі на Осипенківському районі міста Запоріжжя, адреси точної не знає. Під час приватизації земельної ділянки [PERSON] проживала в житловому будинку [ADDRESS] , в якому було зареєстровано її місце проживання, про що їй було відомо з домової книги, яку давала для оформлення субсидії. До житлового будинку постійно приходив [PERSON] , кормив собаку та ночував. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її сусідом. У 1977 року [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS] та постійно у ній проживала. Разом з [PERSON] за вказаною адресою проживав її син [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . На час смерті [PERSON] позивач проживав разом із останньої. Зі слів позивача їй відомо, що похороном матері займався він та його сестра. Часто бачила [PERSON] та [PERSON] разом. Позивач називав [PERSON] матір`ю. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її сусідом. [PERSON] також була її сусідкою. Поселилася до будинку [ADDRESS] у 1996 році, де вже проживали [PERSON] та [PERSON] , яких часто бачила разом. Позивач разом із [PERSON] проживали у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , на цей час позивач проживав разом з останньою. [PERSON] називав [PERSON] матір`ю, а вона його сином. Позивач займався похороном [PERSON] .. На сьогоднішній день позивач проживає у вказаній квартирі. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 05.04.2024 № 00044393490 10.06.1962 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] народився [PERSON] (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 19.03.1971. Батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (мовою оригіналу). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу від 05.04.2024 № 00044394162 07.02.1966 між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб. В результаті розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) серії [NUMBER] від 03.02.2023. Відповідно до Договору-Замовлення, укладеного між ПП [PERSON] та [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , витягу з реєстру платників єдиного податку від 04.01.2019 № 1908263400010 та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.05.2015 проведено поховання [PERSON] , яка померла [INFO] . 30.01.2023 слідчим слідчого відділення Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Нестеровим Е.М. розглянуто матеріали досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 12023082050000176 від 23.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України з додатковою відміткою «самогубство» та закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КК України, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження. В постанові зазначено, що подія сталася на задньому дворі домоволодіння [ADDRESS] , а також те, що [PERSON] проживав разом з матір`ю [PERSON] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Банковською Ю.В. відкрита спадкова справа № 51/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.04.2024 № 76683693. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшли: 1/2 частина квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 17.12.1993 та висновком про реєстрацію будинку (домоволодіння) від 31.01.1994, 43/100 частки житлового будинку [ADDRESS] та 31/100 частка земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.01.1992. Відповідно до листів Департаменту архітектури та містобудування від 25.07.2024 № 04.01-05/2889 «Про результати розгляду адвокатського запиту від 22.07.2024 №б/н» та Товариства обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» від 29.07.2024 № 1042 «Про надання інформації» за наявності в Департаменті інформацією вулиця Ветеранів у м. Запоріжжя відсутня. З 30.07.1970 по теперішній час в місті Запоріжжя існує провулок Ветеранів. Відомостями щодо існування в місті Запоріжжя вулиці Ветеранів або перейменування провулка Ветеранів на вулицю Ветеранів ТОВ «ЗМБТІ» не володіє. 16.07.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Банковською Ю.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 358/02-31. Приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законому зв`язку із ненаданням рішень суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Актом про фактичне проживання особи від 28.05.2024, складеного головою правління ОСББ «ЗЕСТАФОНСЬКА 22» [PERSON] та підписана свідками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підтверджується, що в квартирі [ADDRESS] фактично проживали з 1977 року [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] поховав свою матір, після чого продовжує проживати в квартирі дотепер. Судом встановлено, що [PERSON] був сином [PERSON] , що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Також вказану обставину підтверджують витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 05.04.2024, свідоцтво про народження (повторне) серії [NUMBER] від 19.03.1971, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу від 05.04.2024 № 00044394162, в яких прізвище позивача та шлюбне прізвище його матері [PERSON] [PERSON] містить відмінності лише в одній літері, що свідчить про допущення описок працівниками органів РАЦС при внесенні до актових записів відомостей при перекладі з російської на українську мову. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] , на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , постановою про закриття кримінального провадження від 30.01.2023, Актом про фактичне проживання особи від 28.05.2024. У справах позовного провадження юридичні факти, належать до предмета доказування і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК). Вимоги про встановлення фактів родинних відносин та проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини можуть бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування фактів родинних відносин та проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про визнання права власності, а лише підставою для вирішення такої справи. Вказаний висновок зазначений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20). Суд дійшов висновку, що у задоволенні позову в частині встановлення фактів родинних відносин та проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно відмовити, оскільки вказані вимоги не забезпечують ефективний захист прав у справах про визнання права власності. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі на 1/2 частку квартири [ADDRESS] частки житлового будинку [ADDRESS] та 31/100 частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги є позивач [PERSON] . Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1270 ЦК України. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 19.04.2024 - вже після спливу строку для прийняття спадщини. Згідно з матеріалами Спадкової справи № 21/2024 на час відкриття спадщини позивач був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Інформація про зареєстроване місце проживання спадкодавця [PERSON] відсутня. Вказані обставини і стали підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом на час прийняття спадщини позивач [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Матеріали Спадкової справи № 51/2024 не містять заяви позивача про відмову від спадщини. Таким чином позивач є таким, що прийняв спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1298 ЦК України. Відповідно до пункту 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок № 296/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Згідно зі статтею 392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином суд дійшов висновку, що позов в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , 43/100 часток житлового будинку [ADDRESS] та 31/100 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: partial