Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

12 серпня 2024 позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в інтересах якого діє представниця [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 01.10.2023 ТОВ «МІЛОАН» та відповідач в електронній формі уклали кредитний договір № 100336714, відповідно до якого [PERSON] отримав від ТОВ «Мілоан» кредит у розмірі 17 000 грн. 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем був укладений договір факторингу № 29012024, умовами якого визначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату отримує належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 1.2. вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до додатку 2. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 100336714, наданим позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 17 000 грн, за відсотками 41 384, 37 грн, за комісією 1700 грн. Позивач також указує, що 17.10.2023 ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач уклали у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями із застосуванням електронного підпису договір позики № 4983468, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від ТОВ «Фінансова компанія» позику у розмірі 2000 грн. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем був укладений договір факторингу № 14/06/21, яким передбачили відступлення права вимоги до боржників , вказаних у реєстрі боржників, який є додатком до цього договору, від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». До договору позивачем додані додаткові угоди № 2 від 14.06.2021, № 20 від 27.02.2024. В останній визначено, що до фактора переходять права вимоги відповідно до реєстрів боржників № 17,18,19. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 19 до договору факторингу № 14/16/21 від 14.06.2021 [PERSON] був зафіксований у ньому із заборгованістю у розмірі 2 000 за основною сумою боргу, 5 700 за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 4983468, наданим позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 2 000 грн, за відсотками 5 700 грн. Також 16.10.2023 відповідач уклав кредитний договір № 06757-10/2023 із ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм». На підставі вказаного договору [PERSON] отримав від ТОВ «ФК «Інвеструм» фінансовий кредит у розмірі 1 500 грн. 03.07.2023 на підставі договору факторингу № 3072023, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» до останнього перейшли права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами. 26.02.2024 ТОВ «Стар файненс груп» та позивач уклали договір факторингу № 26022024, відповідно до\~ якого клієнт передав фактору позивачу за плату права вимог до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Серед числа таких боржників і відповідач [PERSON] , який згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 06757-10/2023, наданим позивачем, мав непогашену заборгованість за основною сумою боргу 1 500 грн, за відсотками 5 025 грн. Загалом позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 74 309,37 грн, а також судові витрати у розмірі 3028 грн сплаченого судового збору та 1514 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 15.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Позивач та його представниця у судові засідання не з`являлися, проте у позовній заяві клопотали розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Відповідач у судове засідання з`явився, обставини, на які покликається позивач, повністю підтвердив, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Суд установив, що 01.10.2023 [PERSON] уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 100336714, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 17 000,00 грн строком на 105 днів з 01.10.2023 та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами на умовах, передбачених у паспорті кредиту № 100336714, який є невід`ємною частиною цього договору, згідно з графіком платежів, який є додатком № 1 до договору, що був підписаний відповідачем електронним шляхом одноразовим ідентифікатором 944789. Відповідно до п. 5.1. договору про споживчий кредит позичальник підтвердив, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування та отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту. Також він підтвердив, що до укладення договору отримав його проєкт в електронному вигляді в особистому кабінеті та ознайомився з усіма його умовами, правилами, що розміщені на сайті позичальника, умови договору йому зрозумілі та договір адаптовано до його потреб та фінансового стану. До договору № 100336714 додаються додатки: графік платежів за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту та заява від відповідача на отримання кредиту. 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 29012024, у п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання кредиту, плату за кредитом, плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 1 до договору та є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 1.3 цього договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження щодо повідомлення відповідача про таке відступлення права вимоги. У той же час останній підтвердив ту обставину, шо отримував такі повідомлення. Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 29012024 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до\~ п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді. На виконання вказаного договору, ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників кількістю 3010, після чого від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29012024 від 29.01.2024. Також суд установив, що 17.10.2023 [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 4983468, за умовами якого позичальник отримав позику у сумі 2000,00 грн строком на 20 днів з 17.10.2023 та зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики, згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком № 1 до договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 4983468 від 17.10.2023 року, що був підписаний відповідачем електронним шляхом одноразовим ідентифікатором cFL7W2u37g . Відповідно до п. 5. Договору підписанням цього договору позики №4983468 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) позичальник підтвердив, що до моменту підписання цього договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті позичальника та ознайомився з наявними схемами кредитування. Також він підтвердив, що до укладення договору отримав його проєкт в електронному вигляді в особистому кабінеті та ознайомився з усіма його умовами, правилами, умови договору йому зрозумілі. До договору № 4983468 додається додаток: таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 14/06/21, у п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання позики, плату за позикою, плату за процентною ставкою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 1 до договору та є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 1.3 цього договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язалося протягом 20 робочих днів з дати відступлення прав вимог повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові. 28.07.20201 у додатковій угоді №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року сторони погодили внести зміни до п. 1.3 договору та викласти його в наступній редакції: ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог за договором позики повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимоги чинного законодавства. 27.02.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» ТА ТОВ «1 БАНК» було укладено додаткову угоду № 20 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, де в п. 5 зазначена загальна сума прав вимоги що відступаються згідно реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року, та витяг з реєстру боржників №19 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 де боржником зазначений [PERSON] . Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 14/06/21 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження щодо повідомлення відповідача про таке відступлення права вимоги. У той же час він підтвердив ту обставину, шо отримував такі повідомлення. Відповідно до\~ п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «1 БАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді. На виконання вказаного договору, ТОВ «1 БАНК» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників кількістю 8053, після чого від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. 16.10.2023 [PERSON] уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договір про\~ надання фінансового кредиту № 06757-10/2023 за умовами якого позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 1500.00 грн строком на 360 днів з 16.10.2023 та зобов`язався його погасити в останній день вказаного строку 09.10.2024, однак згідно п. 4.1.2. у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури встановленої чинним законодавством України. Сплатити проценти за користування коштами на умовах, передбачених у паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, згідно з графіком платежів до договору, що був підписаний відповідачем електронним шляхом одноразовим ідентифікатором W2293. Відповідно до п. 2.3. договору про надання фінансового кредиту позичальник підтвердив, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування та отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту. Також він підтвердив, що до укладення договору отримав його проєкт в електронному вигляді в особистому кабінеті та ознайомився з усіма його умовами, правилами, що розміщені на сайті позичальника, умови договору йому зрозумілі. До договору № 06757-10/2023 додаються додатки: додаток №1 про надання фінансового кредиту, графік платежів за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту. 03.07.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» був укладений договір факторингу № 3072023, у п. 1. якого визначено, що клієнт передав фактору , а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли за кредитними договорами, укладеними між боржниками та\~ ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання кредиту, плату за кредитом, плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 2.2. цього договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог за основними договорами повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження щодо повідомлення відповідача про таке відступлення права вимоги. У той же час він підтвердив ту обставину, шо отримував такі повідомлення. Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 3072023 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Д договору позивач додав підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі письмового та електронного реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до п. 1.4. цього договору відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» за основними договорами, та їх перехід від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до фактора відбувається у дату укладену цього договору та акту приймання-передачі. 26.02.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП був укладений договір факторингу № 26022024 від 26.02.2024 року\~ п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання кредиту, плату за кредитом, плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 1 до договору та є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 1.3 цього договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження щодо повідомлення відповідача про таке відступлення права вимоги. У той же час він підтвердив ту обставину, шо отримував такі повідомлення. Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 26022024 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до\~ п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді. На виконання вказаного договору, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників кількістю 2195, після чого від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 26022024 ВІД 26.02.2024. Суд вважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності підтверджують обставини, на які він покликається. Крім того, суд бере до уваги позицію відповідача, який визнав позов повністю. Відповідно до\~ ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 74 309,37 грн, у зв`язку із порушенням зобов`язання за кредитними договорами № 100336714 від 01.10.2023, № 4983468 від 17.10.2023, № 06757-10/2023 від 16.10.2023. Суд частково погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з таких норм права, які підлягають застосуванню. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що [PERSON] у жовтні 2023 року уклав три кредитні договори: № 100336714 від 01.10.2023 з ТОВ «Мілоан», № 4983468 від 17.10.2023 з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», № 06757-10/2023 від 16.10.2023 з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм». За умовами вказаних договорів відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 17 000, 2 000, 1 500 грн., він зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними в порядку, визначеному кожним із договорів. Після закінчення строків кредитування [PERSON] грошові кошти не повертав та не сплачував відсотки за користування ними. Вказані обставини відповідач підтвердив у судовому засіданні. У подальшому фінансові компанії (ТОВ «Мілоан», ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») відступили ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] , що підтверджується наявними у справі копіями договорів факторингу, а саме: договір факторингу № 29012024 від 29.01.2024; договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а також додаткові угоди до нього № 2 від 14.06.2021, № 20 від 27.02.2024. В останній визначено, що до фактора переходять права вимоги відповідно до реєстрів боржників № 17, 18, 19, в реєстрі боржників № 19 зафіксовані\~ боргові зобов`язання відповідача); договір факторингу № 3072023 від 03.07.2023, укладений між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» до останнього перейшли права грошових вимог до боржників по сплаті боргу [PERSON] , договір факторингу № 26022024 від 26.02.2024, укладений між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК ЄАПБ», яким право вимоги до відповідача, яке виникло на підставі кредитного договору № 06757-10/2023 від 16.10.2023 перейшло до позивача. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, п. 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно із п. 1.5.1. договору про споживчий кредит № 100336714 від 01.10.2023 комісія за надання кредиту складає 1 700 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. У витягу з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 60 084,37 грн, з яких: 17 000 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 41 384,37 грн прострочені відсотки, 1 700 грн прострочена комісія, які позивач просить стягнути з відповідача. Однак, на думку суду, відсутні законні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за комісією з огляду на таке. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «ЄАПБ» не повернуті, позицію відповідача, який визнав позов повністю, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами № 100336714 від 01.10.2023, де заборгованість за тілом кредиту складає 17 000, за відсотками - 41 384,37 грн, № 4983468 від 17.10.2023, де заборгованість за тілом кредиту складає 2 000, за відсотками 5 700 грн, № 06757-10/2023 від 16.10.2023, де заборгованість за тілом кредиту складає 1 500, за відсотками 5 025 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитними договорами та вважає, що позов підлягає до задоволення частково, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сукупно заборгованості за трьома кредитними договорами у розмірі 72 609,37 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Згідно ізст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Щодо стягнення з відповідача 1514 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, про що просить позивач, суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України вони не підлягають до стягнення. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України врегаментовує: розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивач не надав доказів на підтвердження вищевказаних витрат, не робив заяву про їх подання після ухвалення судового рішення, а тому суд залишає таку заяву позивача без розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові-на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до позовних вимог ціна позову у даній справі становила 74 309,37 грн. Позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 72 609,37 грн, в іншій частині відмовлено. Отже, розмір задоволених позовних вимог у пропорційному відношенні становить 98,654 %: 100 - (1 000*100/74 309,37). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Отже, підлягає розподілу судові витрати в сумі 3 028,00 грн, які слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема, (3 028,00 * 98,654/100) = 2 987 грн. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1243,60 грн, сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial