Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначило, що відповідач є власницею нежитлового приміщення яке розтаоване по [ADDRESS] . 23 лютого 2018 року Виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області прийняв рішення №70, яким визначив виконавців житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності КП "Смілакомунтеплоенерго" з 01 лютого 2018 року. Послуги з опалення нежитлового приміщення надавались вчасно та добросовісно. Підприємство нараховувало відповідачу вартість послуг за тарифами, затвердженими відповідно до чинного законодавства, однак [PERSON] не здійснювала їх оплату. Позивач стверджує, що відповідач з листопада 2022 року по травень 2024 року має борг по оплаті наданих послуг в розмірі 132209 грню 92 коп., в зв`язку з чим їй було нараховано 7622 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 3810 грн. 31 коп. - 3% річних та 3810 грн. 31 коп. - пені. Відповідач обізнана про наявність у неї боргових зобов`язань, однак будь-яких дій по погашенню заборгованості не вчиняє. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк надав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обгрунтований тим, що вона жодних договір з КП «Смілаконтеплоенерго» не укладала та відповідно не є споживачем послуг, які надає позивач. Окрім того зазначила, що позивачем не вірно розраховану суму боргу, оскільки вз`ято площу приміщення, яка не відповідає дійсності. Відповідно порахувавши суми боргу, інфляційних втрат та пені з урахуванням завищеної площі приміщення, позивач не вірно зазначив суми до стягнення. Зазначила, що акти прийому передачі теплової енергії не отримувались та не погоджувались нею, відповідно вважає, що вимоги позивача є необгрунтрваними. Третя особа: Мале приватне виробничо комерційне підприємство «Центр» жодних заяв та клопотань до суду не надала. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 23 лютого 2018 року Виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області прийняв рішення №70, яким визначив виконавців житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності КП "Смілакомунтеплоенерго" з 01 лютого 2018 року. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20 вересня 2022 року проведено державну реєстрацію Комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" (ідентифікаційний код 33648312), з видами економічної діяльності, зокрема\~ постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 квітня 2020 року № 213378906\~ про право власності на нежитлове вбудоване приміщення, площею 224,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 947, виданого 27 лютого 2021 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В., зареєстроване за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1637377071105. Зазначене приміщення у своїй діяльності використовує Мале приватне виробничо-комерційне підприємство «Центр», з яким у КП «Смілакомунтеплоенерго» було укладено договір поставки теплової енергії № ПТ-125 від 01 лютого 2018 року. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України - власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» №2866-ІІІ, співвласники багатоквартирного будинку це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Аналогічне визначено п.5 ч.1 ст.1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII. Враховуючи, що нежитлове вбудоване приміщення, площею 224,2 кв.м. належне відповідачці розташоване в багатоквартирному будинку [ADDRESS] , отже в розумінні статті 1 ЗУ №2866-ІІІ та статті 1 ЗУ № 417-VIII [PERSON] являється співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] (ОСББ «Мазура-12»), і згідно з ч. 2 ст.4 ЗУ №417-VIII є співвласником спільного майна цього будинку. У відповідності до положень п.1 та п.10 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року №417-VIII, співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч.1 ст. 6, ч.1 ст.12 Закону №2189). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуги з теплопостачання до нежитлового приміщення розташованого по [ADDRESS] , а надавачем послуги є КП «Смілакомунтеплоенерго». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: 2) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; 13) споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України). Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч.2 ст. 12 Закону №2189). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача - ч.1 ст. 13 Закону №2189. Зобов`язання по укладенню договору покладено на Споживача (п.2 ч.2 ст.7 Закону №2189). Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону №2189, договір на надання житлово-комунальних послуг є публічним договором приєднання. При\~ цьому, право на укладення такого договору пов`язане з відсутністю прийнятого співвласниками багатоквартирного будинку рішення про вибір моделі договірних відносин та не укладенням такого договору з виконавцем комунальної послуги фізично.\~ За змістом ст.634 Цивільного Кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч.1 ст.633 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець вз`яла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 29 жовтня 2021 року позивач на офіційному сайті Смілянської міської ради smila-rada.gov.ua опублікував договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір), який відповідає типовому індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (додається). Зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів існування прийнятого співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] рішення про вибір моделі договірних відносин, суд погоджується з твердженням позивача, що з 29 листопада 2022 року з усіма власниками приміщень цього будинку укладений індивідуальний договір з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті Смілянської міської ради https://smila-rada.gov.ua/ (абз.2 ч.5 ст. 13\~ ЗУ № 2189, п.2 Договору). Згідно п.4 Договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема: надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Відповідно п.5 Договору, виконавець зобов`язався надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: - обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; - частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; - обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. За змістом п.11 цього Договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика розподілу). Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал). П.17 Договору визначено, що зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця. Згідно п.22 Договору розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець. За правилами п.30 Договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 року, № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування у розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. За умовами п.31 цього Договору, вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору, новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу. Комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" Смілянської міської ради Черкаської області прийняло накази "Про встановлення плати за абонентське обслуговування": - від 30 вересня 2022 року №80, у якому встановив розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуги постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року: 1.1. плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії - 13,49 грн з ПДВ; 1.2. плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП "Смілакомунтеплоенерго" - 25,54 грн з ПДВ; 1.3. плата за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування вузлів комерційного обліку, які є власністю споживачів - 16,61 грн з ПДВ . - від 12 вересня 2023 року №80,\~ у якому встановив розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуги постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року: 1.1. плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії - 11,80 грн з ПДВ; 1.2. плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП "Смілакомунтеплоенерго" - 23,77 грн з ПДВ; 1.3. плата за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування вузлів комерційного обліку, які є власністю споживачів - 14,52 грн з ПДВ. 30 вересня 2022 року Виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області прийняв рішення №392 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, інших споживачів для КП "Смілакомунтеплоенерго», у якому вирішив, зокрема у п. 6 застосувати протягом опалювального періоду 2022-2023 років для кінцевих споживачів категорії Інші споживачі розмір тарифу на послуги з постачання теплової енергії на рівні тарифу, що встановлений рішенням Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 25 листопада 2021 року №539, у розмірі 6054,90 грн/Гкал з ПДВ. 28 вересня 2023 року Виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області прийняв рішення № 365 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, релігійних організацій, інших споживачів для КП «Смілакомунтеплоенерго», у якому вирішив, зокрема у п. 4 застосувати протягом опалювального періоду 2023-2024 років для кінцевих споживачів категорії Інші споживачі розмір тарифу на послуги з постачання теплової енергії на рівні 4 487,98 грн/Гкал (з ПДВ). Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п.32 Договору). За змістом п.33 і п.34 Договору, виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Пунктом 37 Договору визначено, що у разі коли споживач вніс плату виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу - у такому порядку: в першу чергу - в рахунок плати за послугу; в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування. Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (підпункт 3 пункту 41 Договору). Згідно з п. 45 Договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. За умовами п.51 цей Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Згідно умов п.52 Договору, якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. 01 листопада 2022 року та 01 листопада 2023 року КП "Смілакомунтеплоенерго" та балансоутримувач будинку № 12 по вул. Мазура в м. Сміла «Управлінська компанія Сміла дім» склали та підписали акти про подачу теплоносія. В багатоквартирному будинку [ADDRESS] , встановлено два прилади комерційного обліку теплової енергії теплові лічильники SKS № 019244, SKS № 019112, згідно ст.3 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Статтею 8 зазначеного закону визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем на основі показань вузла комерційного обліку згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Приміщення відповідача [PERSON] обладнане власним тепловим лічильником Ultraheat 2WR № 65621573, нарахування за послугу з постачання теплової енергії на опалення його приміщення проводяться за умови споживання такої теплової енергії. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення … нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, … забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення … та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Згідно абз.6 п.14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови КМУ від 08 вересня 2021 року № 1022), відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (абз.4 п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830). Згідно показників теплових лічильників SKS №019244, SKS №019112, встановлених у житловому будинку [ADDRESS] , всього будинком було спожито теплової енергії: у в листопаді 2022 122,863 Гкал, у грудні 2022 176,028 Гкал, в січні 2023 186,412 Гкал, в лютому 2023 155,845 Гкал, в березні 2023- 125,511 Гкал, у листопаді 2023 118,860 Гкал., у грудні 2023 162,614 Гкал, у січні 2024 191,141 Гкал, у лютому 2024 149,502 Гкал., у березні 2024 133,782 Гкал., що підтверджується показниками лічильника теплової енергії. Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як сума показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення розраховується за встановленою у Методиці формулою. Пунктом 8 розділу ІV Методики визначено, що у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вище вказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] визначається КП «Смілакомунтеплоенерго» спрощено з врахуванням етажності будинку (9 поверхів 20 %). П.9 розділу IV Методики передбачено, що визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку. Обсяг споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби (Qопз.б.п) опалення визначається за формулою: Qопз.б.п = zвідкл * Qз.б.поп.проект, Гкал. (25), де Qз.б.поп.проект - визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, Гкал; zвідкл - коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку та розраховується за формулою: zвідкл = 1+ (Sвідкл / ES оп.буд) (26), де Sвідкл - опалювальна площа приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку, м-2; ES оп.буд - загальна опалювальна площа будівлі/будинку, м-2. Згідно з розділом VI Методики, для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 оC від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії Q дон пр.j або Q дон пр.g з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення), з урахуванням положень пункту 11 розділу I цієї Методики. Таке питоме споживання теплової енергії має відповідати нормативній температурі внутрішнього повітря. Середнє питоме споживання теплової енергії на опалення приміщень (qоп) у розрахунковий період розраховується за формулою (30): qоп =(Qопбуд Qопз.б.п - EiQвідкл.і) / ( [ADDRESS] . Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії qопmin дорівнює 50 % від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень qопmin, тобто: qопmin = 0,5 * qоп, Гкал/м2\~ (31). При цьому, згідно з п.59-61 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 із змінами та п.47-49 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 із змінами, у разі щомісячної зміни для виконавця протягом опалювального періоду згідно із умовами договору постачання природного газу ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), що використовується для виробництва теплової енергії та надання послуги з постачання теплової енергії, виконавець змінює розмір нарахувань за послугу з постачання теплової енергії для відповідної категорії споживачів. Підставою для зміни розміру нарахувань за послугу з постачання теплової енергії є умова, коли ціна природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), придбаного виконавцем у відповідному місяці опалювального періоду, є відмінною (більшою або меншою) від ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), врахованої у структурі тарифу на теплову енергію та відповідно тарифу на послугу з постачання теплової енергії, встановлених уповноваженими органами для відповідної категорії споживачів. Для перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії застосовується коефіцієнт перерахунку (К), що визначається за такою формулою: К=Вп/Вт де Вп - перерахована планована вартість одиниці послуги з постачання теплової енергії (з урахуванням прибутку), на основі якої встановлено тарифи для відповідної категорії споживачів (з урахуванням диференціації таких тарифів), що враховує перераховану вартість теплової енергії, за незмінних інших складових тарифу; Вт - планована вартість одиниці послуги з постачання теплової енергії (з урахуванням прибутку) для відповідної категорії споживачів відповідно до встановлених уповноваженими органами тарифів (з урахуванням диференціації таких тарифів). Сума перерахунку (різниця в нарахуваннях) для споживача (С) визначається за такою формулою:\~ С = (К - 1) х П,\~ де К - коефіцієнт перерахунку; П - плата за послугу з постачання теплової енергії, визначена у відповідному місяці згідно з діючими тарифами на зазначену послугу. З довідки КП «Смілакомунтеплоенерго» № 1255 від 04 липня 2024 року вбачається, що позивач брав для розрахунку суми заборгованості відповідача [PERSON] з опалювальної площі нежитлового приміщення по [ADDRESS] площею 258, 5 кв.м. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 213378906 від 22 чеврня 2020 року вбачається, що\~\~\~ [PERSON] є власницею нежитлового вбудованого приміщення по [ADDRESS] загальною площею 22,4 2 кв. Таким чином суд бере до уваги заперечення відповідачки та не погоджується з розрахунками обсягу теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, оскільки вбачає невідповідність реальної площі приміщення відповідача [PERSON] до площі, за якою проводилось нарахування суми боргу. Внаслідок невірного застосування площі при здійсненні нарахувань, судом самостійно виконано розрахок суми боргу за опалювальний період 2022 -2023 на підставі доказів поданих сторонами. Розрахунок нарахувань обсягу теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення споживача [PERSON] по нежитловому приміщенню, площею 224,20 кв.м., що знаходиться у будинку [ADDRESS] : - загальна опалювальна площа житлового будинку та нежитлових приміщень за опалювальний період 2022-2023 роки становить 11 351,15 кв.м., із якої загальна опалювальна житлова площа будинку 11 024,9 кв.м. (квартир з централізованим опаленням 8 229,45 кв.м. та квартир з індивідуальним опаленням 2 795,50 кв.м.), загальна опалювальна нежитлова площа приміщень будинку 326,2 кв.м. (у тому числі площа [PERSON] в розмірі 224,2 кв.м.). Площа нежитлового приміщення відповідача [PERSON] становить 224,20 кв. м., що являє собою 1,98% (224,20/11 351,15*100) від загальної опалювальної площі будинку. Обсяг теплової енергії на загальнобудинкові потреби розраховується з урахуванням коефіцієнта z відключень, який становить 1,246 та вираховується наступним чином: 1+ 2 795,5 (площа з індивідуальним опаленням) / 11 351,15 (загальна опалювальна площа будинку) = 1,246. По нежитловому приміщенні [PERSON] транзитні мережі опалення (стояки) відсутні. Розрахунок за листопад 2022 року: Всього спожито по будинку у листопаді 2022 року 122,863 Гкал. Кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення по будинку (9 поверхів - 20%) становить 30,617 Гкал., що розрахований наступним чином: 1,246 *(122,863 Гкал * 20 %). Частка споживача становить 1,98 % від загальної опалювальної площі, відповідно кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення становить 0,606 Гкал. (30,617 * 1,98 / 100), що в сумарному еквіваленті дорівнює 3 669,24 грн. (0,606*6 054,90 (тариф)). Донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання : Показник споживання теплової енергії по лічильнику споживача\~ 0. Кількість спожитої теплової енергії на опалення 1 квадратного метра житлової площі будинку становить 0,0108 Гкал., що розраховується наступним чином: спожито по будинку 122,863 Гкал, відповідно розподілу на нежитлові приміщення\~ спожито: ТОВ «Ключове рішення» - 0,373 Гкал (0,074 (загальнобудинкові потреби опалення) + 0,299 (теплова енергія), без стояків); ФОП [PERSON] [ADDRESS] ; ФОП [PERSON] - 0,112 Гкал. (0,091 (загальнобудинкові потреби опалення) + 0,021 (стояки)); [PERSON] - 0,606 Гкал. (загальнобудинкові потреби опалення, без стояків). На житлову площу будинку використано - 121,211 Гкал. (122,863-0,373-0,561-0,112-0,606), з них на загальнобудинкові потреби опалення 30,617 Гкал., на стояки -1,790 Гкал., на опалення житлової площі (8 229,45 кв.м.), що опалюється від системи теплопостачання\~ 88,804 Гкал., відповідно кількість теплової енергії на 1 кв.м. становить\~ 0,0108 Гкал.(88,804/8 229,45). Донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання по приміщенню [PERSON] не може становити менше 50% від спожитої теплової енергії на опалення 1 м.кв. житлової\~ площі будинку, тобто здійснюється донарахування: 0,0108 *0,5 * 224,20 = 1,21068*6 054,90 (тариф)= 7 330,55 грн. Загальна сума нарахувань за листопад 2022 року становить 10 999 грн. 79 коп. (3 669,24 грн. (загальнобудинкові потреби опалення) + 7 330,55 грн. (донарахування до середнього питомого споживання) Розрахунок за грудень 2022 року : Всього спожито по будинку у грудні 2022 року 176,028 Гкал. Кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення по будинку (9 поверхів) - 20% становить 43,866 Гкал та вираховується наступним чином :1,246 *(176,028 Гкал * 20 %). Частка споживача становить 1,98 % від загальної опалювальної площі, відповідно кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення становить 0,869 Гкал. (43,866 * 1,98 / 100), що в сумарному еквіваленті дорівнює 5 261,71 грн. (0,869*6054,90 (тариф)). Донарахування до мінімальної частки\~ середнього питомого споживання : Показник споживання теплової енергії по лічильнику споживача\~ 0. Кількість спожитої теплової енергії\~ на опалення 1 кв.м. житлової площі будинку становить 0,0156 Гкал. згідно розрахунку: Спожито по будинку 176,028 Гкал, відповідно розподілу на нежитлові приміщення спожито: ТОВ «Ключове рішення» - 0,531 Гкал (0,105 (загальнобудинкові потреби опалення) + 0,426 (теплова енергія), без стояків); ФОП [PERSON] [ADDRESS] ; ФОП [PERSON] - 0,153 Гкал. (0,131 (загальнобудинкові потреби опалення) + 0,022 ( стояки)); [PERSON] - 0,869 Гкал (загальнобудинкові потреби опалення, без стояків). На житловий будинок використано - 173,673 Гкал. (176,028-0,531-0,802-0,153-0,869), з них на загальнобудинкові потреби опалення - 43,866 Гкал., на стояки - 1,858 Гкал., на опалення житлової площі (8 229,45 кв.м.), що опалюється від системи теплопостачання 127,949 Гкал., відповідно кількість теплової енергії\~ на 1 кв.м. становить\~ 0,0155 Гкал.(127,949/8 229,45). Донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання по приміщенню [PERSON] не може становити менше 50% від спожитої теплової енергії\~ на опалення\~ 1 кв.м. житлової площі будинку, тобто здійснюється донарахування: 0,0155*0,5*224,20= 1,738*6 054,90 = 10 523,42 грн. Загальна сума нарахувань за грудень 2022 року становить 15 785 грн. 13 коп. (5 261,71 грн. (загальнобудинкові потреби опалення) + 10 523,42 грн. (донарахування до середнього питомого споживання). Розрахунок за січень 2023 року: Всього спожито по будинку у січні 2023 року 186,412 Гкал. Кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення по будинку (9 поверхів - 20%) становить 46,454 Гкал. - 1,246 *(186,412 Гкал * 20 %). Частка споживача становить 1,98 % від загальної опалювальної площі, відповідно кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення становить 0,920 Гкал. (46,454 * 1,98/100), що в сумарному еквіваленті дорівнює 5 600,78 грн. (0,920*6054,90 (тариф)). Донарахування до мінімальної частки\~ середнього питомого споживання : Показник споживання теплової енергії по лічильнику споживача 0,023 Гкал на суму 139,26 грн. (0,023 * 6054,9). Кількість спожитої теплової енергії на опалення 1 м.кв. житлової площі будинку становить 0,0165 Гкал. згідно розрахунку: Спожито по будинку 186,412 Гкал., відповідно розподілу на нежитлові приміщення\~ спожито: ТОВ «Ключове рішення » - 0,564 Гкал\~ (0,112 (загальнобудинкові потреби опалення)\~ + 0,452 (теплова енергія)); ФОП [PERSON] [ADDRESS] ; ФОП [PERSON] - 0,161 Гкал. (0,139 (загальнобудинкові потреби опалення) + 0,022 ( стояки)); [PERSON] - 0,920 Гкал (загальнобудинкові потреби опалення). На житловий будинок використано - 183,918 Гкал. (186,412-0,564-0,849-0,161-0,92), з них на загальнобудинкові потреби опалення - 46,454 Гкал., на стояки -1,895 Гкал., на опалення житлової площі (8 229,45 кв.м.), що опалюється від системи теплопостачання 135,569 Гкал., відповідно кількість теплової енергії\~ на 1 кв.м. становить 0,0165 Гкал. (135,569 / 8 229,45). Донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання по приміщенню\~ [PERSON] не може становити менше 50% від спожитої теплової енергії на опалення 1 кв.м. житлової площі будинку, тобто здійснюється донарахування : 0,0165 * 0,5 * 224,20 = 1,85 - 0,023 (ліч. Споживача) = 1,827 * 6 054,90 = 11 062,30 грн. Загальна сума нарахувань за січень 2023 року становить 16 802 грн. 34 коп. (5 600,78грн. (загальнобудинкові потреби опалення) + 11 062,30 грн. (донарахування до середнього питомого споживання)) + 139,26 грн. (0,023*6 054,90 по лічильнику). Розрахунок за лютий 2023 року Всього спожито по будинку у лютому 2023 року 155,845 Гкал. Кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення по будинку (9 поверхів - 20%) становить 38,837 Гкал, що розраховується наступним чином: 1,246 *(155,845 Гкал * 20 %). Частка споживача становить 1,98 % від загальної опалювальної площі, відповідно кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення становить 0,767 Гкал. (38,837 * 1,98 / 100), що в сумарному еквіваленті дорівнює 4 644,11 грн. (0,767*6 054,90 (тариф)). Донарахування до мінімальної частки\~ середнього питомого споживання : Показник споживання теплової енергії по лічильнику споживача 0 Кількість спожитої теплової енергії на опалення 1 кв.м. житлової площі будинку становить\~ 0,0138 Гкал. згідно розрахунку: Спожито по будинку 155,845\~ Гкал.,відповідно розподілу на нежитлові приміщення спожито : ТОВ «Ключове рішення » - 0,470 Гкал.(0,093 (загальнобудинкові потреби опалення)\~ + 0,377 (ТЕ)); ФОП [PERSON] 0,71 Гкал. (0,141 ((загальнобудинкові потреби опалення)\~ + 0,569 (ТЕ)); ФОП [PERSON] - 0,136 Гкал. (0,116 (загальнобудинкові потреби опалення) + 0,02 (стояки)); [PERSON] - 0,767 Гкал(загальнобудинкові потреби опалення).\~ На житловий будинок використано - 153,762 Гкал. (155,845-0,470-0,71-0,136-0,767), з них на загальнобудинкові потреби опалення - 38,837 Гкал., на стояки - 1,656 Гкал., тому на опалення житлової площі (8 229,45 кв.м.), що опалюється від системи теплопостачання 113,269 Гкал., відповідно кількість теплової енергії\~ на 1 кв.м. становить\~ 0,0138 Гкал. (113,269/8 229,45). Донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання по приміщенню [PERSON] не може становити менше 50% від спожитої теплової енергії\~ на опалення 1 кв.м. житлової площі будинку, тому здійснюється донарахування: 0,0138 * 0,5 * 224,20 = 1,547 * 6 054,90 = 9 366,93 грн. Загальна сума нарахувань за лютий 2023 року становить 14 011 грн. 04 коп. (4 644,11 грн. (загальнобудинкові потреби опалення) + 9 366,93 грн. (донарахування до середнього питомого споживання). Розрахунок за березень 2023 року: Всього спожито по будинку у березні 2023 року 125,511 Гкал. Кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення по будинку (9 поверхів - 20%) становить 31,277 Гкал. - 1,246 *(125,511 Гкал * 20 %). Частка споживача становить 1,98 % від загальної опалювальної площі, відповідно кількість теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення становить 0,619 Гкал. (31,277 * 1,98 / 100), що в сумарному еквіваленті дорівнює 3 747,98 грн. (0,619*6054,90 (тариф)). Донарахування до мінімальної частки\~ середнього питомого споживання : Показник споживання теплової енергії по лічильнику споживача\~ 0. Кількість спожитої теплової енергії на опалення 1 кв.м. житлової площі будинку становить 0,0111 Гкал. згідно розрахунку: Спожито по будинку 125,511 Гкал., відповідно розподілу на нежитлові приміщення спожито: ТОВ «Ключове рішення » - 0,378 Гкал. (0,075 (загальнобудинкові потреби опалення)+ 0,303 (ТЕ)); ФОП [PERSON] 0,57 Гкал. (0,113 (загальнобудинкові потреби опалення)+ 0,457 (ТЕ)); ФОП [PERSON] - 0,113 Гкал. (0,093 (загальнобудинкові потреби опалення) + 0,02 (стояки)); [PERSON] \~ - 0,623 Гкал (загальнобудинкові потреби опалення). На житловий будинок використано 123,831 Гкал. (125,511 - 0,378 - 0,57 - 0,113 - 0,619), з них на загальнобудинкові потреби опалення 31,277 Гкал., на стояки - 1,636 Гкал., на опалення житлової площі (8 229,45 кв.м.), що опалюється від системи теплопостачання\~ 90,918 Гкал., відповідно кількість теплової енергії на 1 кв.м. становить\~ 0,0110 Гкал. (90,918 / 8 229,45). Донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання по приміщенню [PERSON] не може становити менше 50% від спожитої теплової енергії на опалення 1 кв.м. житлової площі будинку, тому здійснюється донарахування: 0,0110 * 0,5 * 224,20 = 1,233 * 6 054,90 = 7 465,69 грн. Загальна сума нарахувань за березень 2023 року становить 11 213 грн. 67 коп. (3 747,98 грн. (загальнобудинкові потреби опалення) + 7 465,69 грн. (донарахування до середнього питомого споживання). Загальна сума боргу за період з листопада 2022 року\~ по березень 2024 року складає 121 231,60 грн., а саме: листопад 2022 10 999,79 грн. (3 669,24 грн. - загальнобудинкові потреби опалення, 7 330,55 грн. донарахування до середнього питомого споживання); грудень 2022 15 785,13 грн. (5 261,71 грн. - загальнобудинкові потреби опалення, 10 523,42 грн. донарахування до середнього питомого споживання; січень 2023 16 802,34 грн. (5 600,78 грн. - загальнобудинкові потреби опалення, 11 062,30 грн. донарахування до середнього питомого споживання, 139,26 грн. - по лічильнику; лютий 2023 14 011,04 грн. (4 644,11 грн. - загальнобудинкові потреби опалення, 9 366,93 грн. донарахування до середнього питомого споживання; березень 2023 11 213,67 грн. (3 747,98 грн. - загальнобудинкові потреби опалення, 7 465,69 грн. - донарахування до середнього питомого споживання; листопад 2023 8 925,54 грн.; грудень 2023 11 556,14 грн.; січень 2024 13 207,96 грн.; лютий 2024 10 024,28 грн.; березень 2024 8 705,71 грн. Згідно ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За змістом положень ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до норм ст.641, 642 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц). Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2018 року у справі №711/11424/15-ц, провадження 61-3500св18, «Хоч у ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.2 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Відповідно посилання відповідачки [PERSON] на те, що вона не укладала договір з КП «Смілакомунтеплоенерго» та відповідно жодних послуг з постачання теплової енергії не отримувала, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з теплопостачання. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 3463 грн. 92 коп. три відсотки річних,\~ 7165 грн. 25 коп., інфляційних втрат та пені 1973 грн. 40 коп. Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались. Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини та частини четвертої статті 11 ГПК України чинної редакції суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі Хаджинастасіу проти Греції національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кузнецов та інші проти Російської Федерації зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи Серявін та інші проти України, Проніна проти України), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, зокрема, відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року), більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (параграф 32 рішення у справі Хірвісаарі проти Фінляндії). Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Роуз Торія проти Іспанії, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (рішення у справі Хірвісаарі проти Фінляндії, параграф 32). Зазначені тези знаходять своє підтвердження і у Постанові Верховного суду від 28 березня 2017 року по справі №800/527/16. У пункті 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна із сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматись принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття. Відповідачка у відзиві на позовну заяву просила суд стягнути на її користь понесені нею витрати за спалату витрат на праву допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідачем [PERSON] жодних доказів понесення витрат на правову домопогу до суду не надано, відповідно вимоги про їх стягнення з позивача до задоволення не підлягають. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.\~ Оскільки позовні вимои пілягають до часткового задоволення, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної суми позову, що складає 2013 грн. 74 коп. Таким чином з відповідачки [PERSON] на користь позивача КП «Смілакомунтеплоенерго» підлягає стягненню 121231 грн. 60 коп. заборгованості за теплову енергію, 7165 грн. 25 коп. інфляційних нарахувань, 1973 грн. 40 коп. пені, 3463 грн. 92 коп. 3 % річних та 2013 грн. 74 коп. судового збору, а всього 135847 грн. 91 коп.

Outcome: partial