Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживача шляхом стягнення коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у листопаді 2023 року ним на інтернет сторінці [INFO]/ магазину з продажу сільськогосподарської техніки було оформлено замовлення на поставку обладнання - сівалки для посіву гарбузового насіння з міжряддям 1600 мм та внесенням мінеральних добрив, гідравлічна маркерна система та прикотуючі колеса, вартістю 170 000,00 гривень. У той же день з позивачем зв`язався ФОП [PERSON] , який вказав, що є постачальником даного товару та запропонував на підтвердження замовлення сплатити авансовий платіж у сумі 70000,00 грн. Відповідачем було надіслано через засоби електронного зв`язку: фото копію Договору поставки № 24/11/2023 від 24 листопада 2023 року, фото копію Специфікації № 1 до договору № 24/11/2023 від 24 листопада 2023 року на поставку Товару та фото копію Рахунку на оплату № 99 від 24 листопада 2023 року. Оригінал договору відповідач мав надіслати поштою, однак цього не зробив. 27.11.2023 позивач здійснив оплату авансового платежу, решту коштів мав внести у день отримання товару, який відповідач зобов`язався поставити до 28.02.2024, однак зобов`язання не виконав. Після 28.02.2024р. відповідач неодноразово обіцяв повернути авансовий платіж, однак цього не зробив. 30.05.2024р. позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою про повернення авансового платежу, яку той отримав 05.06.2024, однак на даний час відповіді на неї не надав, товар не поставив та грошові кошти не повернув. Вказана сівалка була необхідна позивачу для проведення сезонних польових робіт навесні 2024 року, тому вказує що поніс додаткові збитки, був змушений перервати звичний уклад життя та вживати додаткових заходів для звернення спочатку до відповідача, а потім з позовом до суду. Також було звернення до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. Вказав розрахунок витрат від інфляції у розмірі 3492,00 грн. за період з 27.11.2023р. по 29.07.2024р. та розрахунок трьох відсотків річних у загальному розмірі 1400,00 грн. Зазначив, що оцінює моральну шкоду у 5000,00 грн. За таких умов просить стягнути з відповідача на свою користь: суму попередньої оплати у розмірі 70000,00 грн., витрати від інфляції у розмірі 3492,00 грн. та три відсотки річних у розмірі 1400,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та покласти судові витрати на відповідача. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 19 серпня 2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач ФОП [PERSON] відзив на позов не надав, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до копії Договору поставки № 24/11/2023 від 24 листопада 2023 року, укладеного між ФОП [PERSON] (постачальник) та [PERSON] (покупець), його предметом є поставка сівалки для посіву гарбузового насіння з міжряддям 1600 мм та внесенням мінеральних добрив, гідравлічна маркерна система та прикотуючі колеса та розрахунки між сторонами за даний товар. Договір містить розділи: Предмет договору, Сума договору та порядок розрахунків, Умови поставки товару, Зобов`язання постачальника та покупця, Умови виконання договору, Порядок внесення змін і доповнень до договору, Порядок розгляду розбіжностей та спорів, Форс мажорні обставини, Склад договору, Юридичні адреси сторін і реквізити. Згідно п. 2.1 Договору сума договору становить 170000,00 грн. Згідно п. 2.3 Договору оплата поставленого товару здійснюється покупцем у 2 етапи: попередня оплата 85000,00 грн. в день отримання належно оформленого рахунку на товар та залишок 85000,00 грн. покупець вносить в день отримання товару. Згідно п. 4.1 Договору постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар до 28.02.2024. Згідно копії додатку 1 Специфікації № 1 до Договору поставки № 24/11/2023 від 24.11.2023, загальна вартість товару сівалки для посіву гарбузового насіння з міжряддям 1600 мм та внесенням мінеральних добрив, гідравлічна маркерна система та прикотуючі колеса становить 170000,00 грн. Згідно Рахунку на оплату № 99 від 24.11.2023р. постачальник ФОП [PERSON] , покупець [PERSON] , вартість товару сівалки для посіву гарбузового насіння з міжряддям 1600 мм та внесенням мінеральних добрив, гідравлічна маркерна система та прикотуючі колеса становить 170000,00 грн. Згідно копії квитанції АТ КБ «ПриватБанк» # 0.0.3328556019.1 від 27.11.2023р. [PERSON] перерахував кошти ФОП [PERSON] у сумі 70000,00грн., призначення платежу: [PERSON] , оплата за сівалку зг. рах. 99 від 27.11.2023р., РНОКПП: [NUMBER] ч/з [PERSON] . Згідно копії листа-претензії [PERSON] від 28.05.2024 б/н, він адресований ФОП [PERSON] . У листі [PERSON] вказує про попередню оплату згідно Договору і домовленостей сторін коштів у сумі 70000,00 грн. за сівалку для посіву гарбузового насіння, гідравлічну маркерну систему та прикотуючі колеса та про невиконання зобов`язання постачальника щодо поставки вказаного товару станом на 28.05.2024р. За таких умов в односторонньому порядку відмовляється від Договору поставки та пропонує у строк 7 днів з моменту отримання претензії повернути сплачені в якості попередньої оплати кошти у сумі 70000,00 грн. З копії опису вкладення на ім`я ФОП [PERSON] , накладної № 1800111544662 від 30.05.2024р. та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу вбачається направлення 30.05.2024р. листа претензії ФОП [PERSON] та отримання ним поштового відправлення 05.06.2024р. Інших доказів суду не надано. Згідно положень п. 2,6, ст. 13 ЗУ «Про захист прав споживачів» перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість електронних комунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору. Якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. У силу ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу. Згідно із приписами ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Судом було встановлено, що з моменту підписання договору поставки № 24/11/2023 від 24.11.2023, між сторонами виникло зобов`язання, за якими ФОП [PERSON] зобов`язався поставити покупцю [PERSON] сівалку для посіву гарбузового насіння з міжряддям 1600 мм та внесенням мінеральних добрив, гідравлічна маркерна система та прикотуючі колеса. Сторони обумовили, що товар повинен бути поставлено замовнику до 28.02.2024. На виконання умов договору, у встановлений договором строк, [PERSON] здійснив попередню оплату у сумі 70000,00 грн., однак, ФОП [PERSON] , у встановлений договором строк та у подальшому не здійснив поставку товару, таким чином порушив істотні умови договору поставки. Також відповідач ФОП [PERSON] не повернув позивачу внесені як попередня оплата за товар кошти у сумі 70000,00 грн. Доказів протилежного суду не надано, з обґрунтованим відзивом відповідач не звертався, вказані позивачем обставини не заперечив. Відтак, постачальником було порушено зобов`язання, умови договору виконані не були. Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 70000,00 грн., сплачених [PERSON] за договором поставки № 24/11/2023 від 24 листопада 2023 року за непоставлений товар, які фактично є боргом. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 травня 2018 року по справі № 686/21962/15. Позивач здійснив нарахування інфляційних на суму 3492,00 грн. за період з 27.11.2023р. по 29.07.2024р. та за вказаний період - три відсотки річних, що становить 1400,00 грн. Як зазначено ч. 2 ст. 252 ЦК України, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. У наданій копії Договору поставки № 24/11/2023 від 24.11.2023 визначено дату, до настання якої постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар - до 28.02.2024. Отже, прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося з 29.02.2024р., таким чином, позивач у своїх розрахунках невірно визначив дату, з настанням якої у нього виникло право нарахування санкцій відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тому суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком інфляційних втрат та наводить власний розрахунок. Сума боргу: 70000,00 грн., початок нарахування: 29.02.2024р. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, тому кінцевим терміном нарахування прострочення за виконання грошового зобов`язання є дата 29.07.2024р., вказана позивачем у розрахунку. Таким чином періодом нарахування індексу інфляції є березень 2024 - липень 2024. Індекс інфляції становить 103,534%. Тому інфляційні нарахування за вказаний період будуть становити 2473,74 грн. (70000,00 грн. (сума боргу) ? 103,534% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 70 000,00 грн. (сума боргу) = 2 473,74 грн.). Так само 3 відсотки річних становлять 872,13грн. (70000,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 152 (кількість днів з 29.02.2024 по 29.07.2024) / 366 (днів у році) =872,13 грн.). Що вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. . Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи. Моральна шкода відшкодовується лише за наявності вини особи, яка завдала шкоди. Цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку та вини заподіювача. При цьому необхідно враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Звертаючись до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди позивач зазначає про нанесення йому додаткових збитків, необхідність переривання звичного способу життя, необхідності вжиття додаткових заходів щодо звернення до відповідача з претензією, а потім з позовом до суду та те, що відповідач потягом 8 місяців користується його грошима. Спричинену йому моральну шкоду оцінює у 5000,00 грн. У зв`язку з викладеним, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено як наявність моральної шкоди, що полягає у стражданнях, пов`язаних з турботою щодо невиконання договору поставки та необхідністю здійснювати дії, пов`язані з поверненням сплачених коштів, зокрема, шляхом звернення до правоохоронних органів та суду. У той же час, позивач не надав жодних доказів щодо необхідності переривання звичного способу життя, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок дій відповідача, зокрема, відсутні будь-які докази, які б підтверджували пережитий позивачем психологічний стрес, порушення нормального ходу його життя, дискомфорту, посилення душевних страждань, погіршення психологічного стану здоров`я. За таких умов позивач не довів розумності та співмірності зазначеного в позові розміру моральної шкоди з урахуванням приведених ним обґрунтувань та обставин її завдання. За таких обставин, розмір вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди внаслідок невиконання умов договору поставки є необґрунтованим, тому підлягає зменшенню. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує засади розумності та справедливості та глибину душевних переживань позивача у зв`язку з невиконанням договору відповідачем, тому вважає, що 1000,00 грн. становлять співмірну і розумну компенсацію, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача за завдану моральну шкоду. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого при подачі заяви був звільнений позивач. При цьому суд зазначає про розмір судового збору, який становить 1211,20 грн. та розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial