Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 серпня 1998 року Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харків, актовий запис № 388. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 серпня 1998 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харків, актовий запис № 388. Від подружнього життя у сторін дітей не має. Сімейні відносини між ними не склалися через часті конфлікти, які були спровоковані егоїстичною поведінкою зі сторони відповідача, надмірним зловживанням спиртними напоями, відсутністю взаєморозуміння, різними погляди на сімейне життя та ведення спільного побуту, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Позивач просить суд не надавати сторонам строк для примирення, так як вони втратили почуття любові, взаєморозуміння та довіри один до одного, внаслідок чого подальше спільне сімейне життя та збереження сім`ї з відповідачем є неможливим. Сторони проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Подальше перебування з відповідачем у формальному шлюбі позивач вважає недоцільним та просить шлюб розірвати. Позовна заява поступила до суду 15.07.2024 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 19.07.2024 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. При цьому, 30.07.2024 року подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання призначенні на 10.09.2024 року та 03.10.2024 року повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзив на позов та/або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що позивач не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 03.10.2024 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 05.08.1998 року, сторони уклали шлюб 05 серпня 1998 року, який зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харків, актовий запис № 388 (а.с.4). Від подружнього життя у сторін дітей не має. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та встановлені під час судового розгляду, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: approved