Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на дві земельні ділянки площами 0,4971 га, кадастровий номер 7125483500:01:002:0355, та 1,5005 га, кадастровий номер 7125483500:01:001:0355. Заявник стверджує, що спадщину після матері прийняла вона, оскільки на час її смерті постійно проживала з нею у будинку [ADDRESS] . У зв`язку з цим вона звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Однак, нотаріусом їй було роз`яснено, що довідки з квартального комітету про фактичне місце проживання недостатньо для встановлення факту прийняття спадщини, оскільки місце реєстрації проживання спадкодавця та її як спадкоємця різняться. Оскільки іншим, окрім судового, даний факт встановити не можливо, [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS] станом на час відкриття спадщини, тобто, станом на 11 лютого 2022 року. Ухвалою від 09 серпня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. В судове засідання, призначене на 24 вересня 2024 року, учасники судового процесу не з`явились. Заявник\~ [PERSON] подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі в судовому засіданні та задовольнити заяву в повному обсязі. В судовому засіданні, що відбулось 05.09.2024, [PERSON] була присутньою та пояснила, що вона проживала разом з матір`ю з 2019 року по день її смерті. Матір переїхала до неї на постійне місце проживання, оскільки хворіла та потребувала у зв`язку з цим допомоги. Заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі у судовому засіданні та вказала, що [PERSON] є і її матір`ю також. Останні роки перед смертю мати хворіла. Оскільки і вона, і їх спільний із заявницею брат [PERSON] майже постійно були закордоном, [PERSON] забрала до себе матір, де здійснювала за нею догляд. З 2019 року і до дня своєї смерті матір проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі у судовому засіданні та пояснив, що його мати [PERSON] на день своєї смерті проживала постійно із його сестрою [PERSON] в [ADDRESS] . Вони спільно вели домашнє господарство, мати допомагала сестрі у догляді за дітьми. Заінтересована особа [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі в судовому засіданні та пояснив, що його дружина [PERSON] дійсно з 2019 року і до дня своєї смерті проживала у дочки [PERSON] , оскільки дуже хворіла і потребувала догляду. Він такий догляд надати не міг в силу свого віку та наявних хвороб. А тому, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Сміла Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки, що знаходяться в межах Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,4971 га, кадастровий номер 7125483500:01:002:0355, та 1,5005 га, кадастровий номер 7125483500:01:001:0355. Факт належності померлій вказаного майна підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими 23 червня 2017 року приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Костенко Н.В. та зареєстрованими в реєстрі за №№ 578, 579 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23\~ червня 2017 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30 липня 2024 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] доводилась [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] матір`ю, а [PERSON] - дружиною. Згідно з повідомленням Смілянської державної нотаріальної контори від 12.09.2024 після смерті [PERSON] із заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилась. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.09.2024 вбачається, що спадкова справа іншими нотаріусами після смерті [PERSON] також не заводилась. Як вбачається з довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради від 30.07.2024 [PERSON] з 02.01.1990 по 12.02.2022 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [INFO] померла була зареєстрована з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Інші особи, у тому числі малолітні та неповнолітні діти, за даною адресою не зареєстровані. Водночас, з довідки квартального комітету №21 м. Сміла від 27 липня 2024 року вбачається, що на день смерті [PERSON] з 2019 року і до дня смерті, тобто до [INFO] , проживала разом із дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON] , оскільки разом з нею працює. Вона часто бувала в дама у заявниці, а тому їй відомо, що із [PERSON] з 2019 року і до дня смерті проживала її мати Ліда. Мати проживала разом із [PERSON] , оскільки хворіла та не могла себе самостійно обслуговувати. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що він знайомий з [PERSON] , вони товаришують. На прохання заявниці він у 2019 році перевіз її матір разом з речами з її місця проживання до місця проживання заявниці по [ADDRESS] . Потім він декілька разів був за місцем проживання заявниці, оскільки виконував там ремонтні роботи, і бачив там матір заявниці.\~ Мати проживала там на постійній основі. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту її проживання з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved