Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

12 січня 2024 року Крижопільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області звернулася в суд з позовом до [PERSON] , у якому просить припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 0521955100:02:001:1072, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстровано державним реєстратором Крижопільської селищної ради Стратієвською М.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.08.2017 (номер запису 22096130). В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Крижопільської селищної ради № 17.13-14/17 від 16.02.2017 [PERSON] в порядку безоплатної приватизації було передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072 площею 0,15 га, яка знаходиться по [ADDRESS] . Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за відповідачем державним реєстратором Крижопільської районної державної адміністрації Стратієвською М.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.08.2017 за номером запису - 22096130. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру № НВ-9929265702023 від 05.10.2023 земельна ділянка віднесена до земель житлової і громадської забудови з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код цільового призначення 02.01). Однак, відповідач, всупереч обов`язку використовувати земельну ділянку виключно в межах її цільового призначення, побудував на ній зерносушарку та складське приміщення. Оскільки земельна ділянка відведена відповідачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), тому на ній заборонено розміщувати будівлі промисловості, відтак [PERSON] використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням, що згідно з п. «а» ч. 1 ст. 143 ЗК України є підставою для припинення права власності відповідача на цю земельну ділянку. Факт нецільового використання відповідачем земельної ділянки підтверджується комісійним актом обстеження будівель і споруд, збудованих відповідачем на спірній земельній ділянці, від 27.09.2023 року. Використання відповідачем земельної ділянки з порушенням земельного законодавства призводить до її неефективного використання за цільовим призначенням та до порушення правового режиму для даної категорії земель. За таких обставин, з метою захисту інтересів громади, необхідно припинити за відповідачем право власності на спірну земельну ділянку. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 січня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 30 січня 2024 року представник відповідача адвокат Лукавський А.В. подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача вказує, що 17 листопада 2012 року відповідач придбав 4/100 частини комплексу будівель і споруд по [ADDRESS] , а саме: склад загальною площею 126,7 кв. м. В 2016 році він звернувся до Крижопільської селищної ради для вирішення питання щодо оформлення земельної ділянки, на якій розміщена придбана ним будівля складу. В процесі розгляду заяви було виявлено, що будівлі бувшого комплексу по [ADDRESS] розташовані на землі, яка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням 8 сесії 7 скликання Крижопільської селищної ради від 28.07.2016 року № 23.8-8/16 відповідачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безкоштовно у власність земельної ділянки по [ADDRESS] та присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Після розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та затвердження його рішенням сесії Крижопільської селищної ради від 16.02.2017 № 17.13-14/17, за [PERSON] 28.08.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 0521955100:02:001:1072, по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) категорії землі житлової та громадської забудови, номер запису про право власності 22096130. В аналогічному порядку оформили земельні ділянки інші власники придбаних будівель бувшого комплексу будівель та споруд по [ADDRESS] . Відповідач являється головою фермерського господарства « [PERSON] » та на належній йому земельній ділянці влаштував тимчасове житлове приміщення, а будівлю складу використовував для зберігання сільськогосподарської продукції та сільськогосподарської техніки, що не заборонено чинним законодавством. Також на земельній ділянці влаштовано пересувну сушарку, правомірність розміщення якої підтвердили ініційовані селищною радою перевірки. Рішенням 26 сесії 7 скликання Крижопільської селищної ради від 21.12.2017 року № 14-26/17 затверджено містобудівну документацію, а саме Генеральний план смт. Крижополя, за яким змінено категорію земель, які передані відповідачу та іншим власникам будівель у приватну власність, із «Землі житлової та громадської забудови» на «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оброни та іншого призначення». Зважаючи на ці обставини, відповідач намагається вирішити питання про зміну цільового призначення належної йому земельної ділянки із «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код КВЦ 02.01 на «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» код КВЦ 11.02. Відповідно до п. 3 ст. 20 ЗК України відповідачем було замовлено виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення. На підставі положень ст. ст. 20, 186-1 ЗК України Проект землеустрою було погоджено Управлінням житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, благоустрою, комунальної власності та захисту довкілля Крижопільської селищної ради. В подальшому [PERSON] звернувся до Крижопільської селищної ради із заявою про затвердження відповідного проекту землеустрою, однак будь-якого рішення селищна рада не прийняла, в зв`язку з чим [PERSON] подав позов до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності Крижопільської селищної ради протиправною та зобов`язання вчинити дії. За таких обставин розглядати справу про припинення права власності на земельну ділянку неможливо до вирішення Вінницьким окружним адміністративним судом справи № 120/12354/23 за вищевказаним позовом [PERSON] . Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 червня 2024 року\~закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Панасюк В.Б. підтримав позовні вимоги. Вказав, що відповідач із самого початку набуття права власності на спірну земельну ділянку використовує її не за цільовим призначенням, тобто у нього не було наміру будувати на ній житловий будинок. Власники сусідніх земельних ділянок у встановленому законом порядку купили їх, а не отримали безоплатно. [PERSON] також може придбати або взяти в оренду спірну земельну ділянку і здійснювати на ній підприємницьку діяльність. Представник відповідача адвокат Лукавський А.В. заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що вимога про припинення права власності відповідача на спірну земельну ділянку є передчасною та безпідставною, оскільки Крижопільська селищна рада на теперішній час не виконала рішення Вінницького окружного адміністративного суду та не розглянула заяву [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072 у разі зміни її цільового призначення. Позов селищної ради по суті є непропорційним втручанням у мирне володіння відповідачем своїм майном. Склад був уже побудований на спірній земельній ділянці на момент набуття відповідачем права власності на неї, а на зерносушарку є всі необхідні дозволи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням 14 сесії 7 скликання Крижопільської селищної ради від 16.02.2017 № 17.13-14/17 вирішено затвердити матеріали технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передати безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072 площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] . 08 липня 2021 року Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації видало ФГ «Бабійчук В.Ф.» дозвіл № [NUMBER] -2 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (термін дії до 08.07.2031 року). Згідно додатку до дозволу проммайданчик знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також як вбачається з повідомлення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області від 07.05.2021 року № 0101-28/964, зауважень та скарг від громадських організацій та окремих громадян району щодо наміру ФГ «Бабійчук В.Ф.» отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря для промислового майданчика, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Тульчинський край» від 16 квітня 2021 року № 15 (11763) не надходило. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.12.2023 року № 357886175 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072 площею 0,15 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що згідно висновку № 30\~від 02.02.2023 року Управлінням житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, благоустрою, комунальної власності та захисту довкілля Крижопільської селищної ради погоджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення з «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (02.01 код КВЦ)» на «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02 код КВЦ)» загальною площею 0,15 га, що перебуває у власності [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно акта комісійного обстеження будівель та споруд, збудованих [PERSON] на земельній ділянці (кадастровий номер 0521955100:02:001:1072) по [ADDRESS] , від 27 вересня 2023 року, комісією під час обстеження земельної ділянки [PERSON] з кадастровим номером 0521955100:02:001:1181 площею 0,6354 га було виявлено, що власник суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072 площею 0,15 га [PERSON] побудував на своїй ділянці зерносушарку та складське приміщення. Проте, дана земельна ділянка має інше цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та не була відведена [PERSON] для розміщення споруд промисловості. Зовнішня стіна складського приміщення побудована [PERSON] безпосередньо по лінії межі земельної ділянки [PERSON] , а зерносушарка побудована менше ніж 1,0 м до цієї межі. При влаштуванні перекриття збутового складського приміщення [PERSON] не влаштовано відвід дощової води та води від танення снігу на власну територію, а навпаки всі атмосферні опади з площини даху стікають на земельну ділянку [PERSON] під фундамент його господарської будівлі (будівля консервного цеху), що може призвести до руйнування вимощення та осідання фундаменту й появи тріщин. Комісією підтверджується, що [PERSON] при будівництві складського приміщення та зерносушарки на своїй земельній ділянці порушив п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудови території». Також згідно акта обстеження земельної ділянки від 17 травня 2024 року № 1 комісією у зв`язку з розглядом звернення [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072 у разі зміни її цільового призначення проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власник земельної ділянки [PERSON] не допустив членів комісії на територію земельної ділянки для проведення обстеження на предмет цільового використання земельної ділянки. Обстеження здійснено візуально з меж земельної ділянки та встановлено, що на земельній ділянці відсутні об`єкти житлового будівництва чи житлової нерухомості, тобто земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням. Окрім того, встановлено, що на земельній ділянці самовільно збудовані складське приміщення та об`єкт зерноочисно-сушарного комплексу, розміщено обладнання та техніка. Земельна ділянка фактично використовується за іншим цільовим призначенням, а саме для здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У\~Рішенні Конституційного Суду України від 11 листопада 2004 року\~№ 16-рп/2004 закріплено, що Конституція України прямо встановлює заборону протиправного позбавлення власника права власності. Непорушність цього права означає передусім невтручання будь-кого у здійснення власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном, заборону будь-яких порушень прав власника щодо його майна всупереч інтересам власника та його волі. Також Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 16 жовтня 2008 року\~№ 24-рп/2008 визначив, що право власності, у тому числі й приватної, не є абсолютним. Його здійснення має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами частини третьої статті 13, частини сьомої статті 41 Основного Закону України, в яких зазначається, що власність зобов`язує і не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству, правам, свободам та гідності громадян. Згідно положень ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а)\~приватизації земельних\~ділянок,\~які перебувають\~у користуванні\~громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в)\~одержання земельних\~ділянок із\~земель державної\~і комунальної\~власності в\~межах норм\~безоплатної приватизації,\~визначених цим\~Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Відповідно до\~п.\~г)\~ч.\~1\~ст.\~121\~ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. В силу\~п.\~а)\~ч.\~1\~ст.\~91\~ЗК України\~власники земельних\~ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням. Аналогічний обов`язок визначений в абзаці десятому статті 35\~Закону «Про охорону земель». Згідно п.\~а)\~ч.\~1\~ст.\~143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~19\~ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ)\~землі рекреаційного\~призначення; д) землі історико-культурного призначення; е)\~землі лісогосподарського\~призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим (ч. 3 ст. 19 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. Згідно з ч. 2 ст. 20 ЗК України віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками. Пунктом 23 Перехідних положень ЗК України визначено, що до внесення до Державного земельного кадастру відомостей про функціональні зони зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок у таких випадках приймається щодо: земельних ділянок, розпорядження якими здійснюють Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - сільськими, селищними, міськими радами, на території яких розташована відповідна земельна ділянка. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передбачає зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності, розробляється без надання дозволу на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передбачає зміну цільового призначення земельної ділянки, затверджується органом, що приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки. Оскільки учасники справи не надали суду копію рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/12354/23, вказане рішення судом досліджено у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Так, судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року частково задоволено позов [PERSON] до Крижопільської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Даним рішенням визнано протиправною бездіяльність Крижопільської селищної ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072 у разі зміни її цільового призначення, яка перебуває у його власності, та зобов`язано Крижопільську селищну раду розглянути клопотання [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072 у разі зміни її цільового призначення, яка перебуває у його власності, і за результатами розгляду такого прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні. Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, суд вважає, що Крижопільська селищна рада передчасно звернулася з позовом про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0521955100:02:001:1072, адже наразі Крижопільською селищною радою за результатами розгляду клопотання [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки не прийнято жодного з передбачених ЗК України рішень, таким чином рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/12354/23 залишається невиконаним. До того ж, вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку закріплений у статті 140 ЗК України, а саме: а)\~добровільна відмова\~власника від\~права на\~земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в)\~відчуження земельної\~ділянки за\~рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом; є) примусове вилучення земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності. На думку\~суду,\~позбавлення відповідача\~саме права\~власності на\~земельну ділянку\~на підставі\~п.\~а)\~ч.\~1\~ст.\~143\~ЗК України\~через використання\~земельної ділянки\~не за\~нецільовим призначенням\~в даному\~випадку є\~явно непропорційним втручання у право власності. За таких обставин у задоволенні позову Крижопільської селищної\~ради до\~ [PERSON] про\~припинення права\~власності на\~земельну ділянку слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ураховуючи положення\~статті 141 ЦПК України\~та приписи\~Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed