Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на: три земельні ділянки загальною площею 1,3910 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 017223 від 20.11.2001 року; три земельні ділянки загальною площею 1,3960 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 017222 від 20.11.2001 року, які знаходяться на території Петрилівськї сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги обґрувала тим, що їй, її сестрі [PERSON] як членам колишнього колгоспного двору належить на праві спільної часткової власності по 1/5 частці кожному будиноковолодіння по [ADDRESS] . Також по 1/5 частці вказаного будинковолодінння належало її покійній матері [PERSON] , покійному батькові [PERSON] та покійному брату [PERSON] . Також покійній матері [PERSON] на праві власності належали три земельні ділянки загальною площею 1,3960 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 017222 від 20.11.2001 року, які знаходяться на території Петрилівськї сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області. Також її покійній бабусі [PERSON] на праві власності належали три земельні ділянки загальною площею 1,3910 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 017223 від 20.11.2001 року, які знаходяться на території Петрилівськї сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області. [INFO] бабуся [PERSON] померла. Ще за життя вона склала заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповіло своїй дочці (її матері) [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняла її мати [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав і [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно. Після смерті матері спадщину за законом прийняв її чоловік (її батько) [PERSON] , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав і [INFO] помер. Після смерті батька відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. 23.01.2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як єдиний спадкоємець за законом покійного батька. Її рідна сестра [PERSON] спадщину за законом не приймала і на неї не претендує. Рідний брат [PERSON] спадщину за законом не приймав, одружений не був, дітей не мав, [INFO] загинув на російсько-українській війні в с. Новодарівка Пологівського району Запорізької області. Після його смерті вона та її сестра [PERSON] прийняли спадщину за законом в рівних часках, як спадкоємці за законом другої черги. Однак нотаріус відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат» надала їй письмове роз`яснення про те, що нею пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини та роз`яснила право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. видано їй Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру за № 75535578 від 23.01.2024 року про те, що спадкова справа після смерті батька [PERSON] не заводилася і свідоцтва про право на спадщину не видавались. А також надано Інформаційнгу довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про те, що батько заповіт не складав і не посвідчував. Вказала, що вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки у зв`язку із значним погіршенням стану його здоров`я в травня 2013 року переїхала проживати в будинковолодіння батька по [ADDRESS] . З цього часу вона постійно поживала із хворим батьком, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, сплачували комунальні платежі. Вона здійснювала догляд за хворим батьком, провела його похорон. З часу смерті батька і по даний час вона повністю утримує вищевказане будинковолодіння. А тому їй необхідно в судовому порядку визнати за нею право власності на: три земельні ділянки загальною площею 1,3910 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 017223 від 20.11.2001 року; три земельні ділянки загальною площею 1,3960 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 017222 від 20.11.2001 року, які знаходяться на території Петрилівськї сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав зазначених ньому, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду подали заяви (а.с. 38, 39), в яких позов визнали в повному обсязі, проти його задоволення не заперечили та просили справу розглянути без їх участі. Свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є жителями с. Золота Липа Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~областіта знайомими позивача, в судовому засіданні ствердили, що знають позивача [PERSON] та знали її покійних батьків [PERSON] та [PERSON] , а також покійну бабусю [PERSON] , та засвідчили той факт, що позивач з травня 2013 року постійно проживала без реєстрації разом з батько [PERSON] по день його смерті [INFO] , вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, утримували господарство, сплачували комунальні платежі. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 13 Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області стангом на 15.04.1991 року, виданої Петрилівським старостинським округом № 18 Івано-Франківського району Івано-Франківської області №\~243 від 11.06.2024 року (а.с. 5), за [PERSON] (батько позивача), 1949 р.н., який був головою двору, дружиною [PERSON] (мати позивача), 1951 р.н., дочкою [PERSON] (відповідач), 1979 р.н., дочкою [PERSON] (позивач), 1976 р.н., сином [PERSON] , 1982 р.н., значився житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який числився як колгоспний двір. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 017223 від 20.11.2001 року, який виданий на підставі рішення 12 сесії 3 скл. Петрилівської сільської Ради народних депутатів від 27.02.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~247, [PERSON] (бабуся позивача) на праві власності належала земельна ділянка площею 1.3910 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (а.с. 3). Також, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 017222 від 20.11.2001 року, який виданий на підставі рішення 12 сесії 3 скл. Петрилівської сільської Ради народних депутатів від 27.02.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~248, [PERSON] (бабуся позивача) на праві власності належала земельна ділянка площею 1.3960 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (а.с. 4). Мати позивача [PERSON] народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). 13.06.1976 року [PERSON] (тати позивача) уклала шлюб з [PERSON] (батько позивача) (а.с. 10) і [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (позичав), [INFO] народилася дочка [PERSON] (відповідач), а [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 11, 12, 13). 12.10.1999 року [PERSON] (відповідач) одружилася з [PERSON] та після одруження їй присвоєно різвище «Якимів», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON] (бабуся позивача), [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), а 10.10.2023 року [PERSON] (брат позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 6, 7, 8). Ще за життя [PERSON] (бабуся позивача) посвідчила заповіт, яким усе своє майно, з чого б воно не складалось і в чому б воно не виражалось і все те, що на день смерті буде належати їй і все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копією заповіту від 12.12.2000 року (а.с. 14). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (бабуся позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Мати позивача [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, так як вони проживали разом, вели спільне господарство, проводила похорон померлої матері, що підтверджується довідкою Петрилівського старостинського округу № 12 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 241 від 11.06.2024 року (а.с. 16). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (мати позивача) [PERSON] (батько позивача) прийняв спадщину за законом, так як був зареєстрований та постійно поживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Петрилівського старостинського округу № 12 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 240 від 11.06.2024 року (а.с. 15). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. (а.с. 9) [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач, сестра позивача) являються єдиними спадкоємцями за законом в рівнмх частках після загиблого рідного брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] (батько позивача) позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також не підтверджено факт її постійного проживання як спадкоємця, із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується листом-повідомленням приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 31/01-16 від 23.01.2024 року (а.с. 18). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75535578 від 23.01.2024 року, в Спадковому реєстрі відсутні відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 19). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №\~75535584 від 23.01.2024 року, в Спадковому реєстрі відомості про заповіти чи спадкові договори від імені [PERSON] , [INFO] , відсутні (а.с. 20). Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за законом позивачу необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала до часу відкриття спадщини з спадкодавцем [PERSON] по день його смерті по [ADDRESS] .\~Відповідно до\~довідки Петрилівського\~старостинського округу\~№ 12\~ Тлумацької\~міської ради\~Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області №\~242\~від 11.06.2024\~року (а.с.\~17)\~ [PERSON] (батько позивача) був постійним жителем с. Золота Липа Тлумацького району Івано-Франківської області і на день смерті проживав та був зареєстрована один за адресою: [ADDRESS] . З травня 2013 року разом з [PERSON] постійно проживала без реєстрації місця проживання його дочка [PERSON] (позивач), вони вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, сплачували комунальні платежі. [PERSON] здійснювала догляд за хворим батьком до дня його смерті, проводила його похорон. До сьогоднішнього дня [PERSON] повністю утримує будинковолодіння за вказаною адресою. Заповіт від імені [PERSON] в Петрилівській сільській раді не посвідчувався. Також про факт спільного проживання [PERSON] (позивач) разом з [PERSON] (батько позивача) з травня 2013 року по день його смерті ствердили свідки [PERSON] а [PERSON] . У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у [PERSON] (позивач) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , вона не може оформити спадкове майно на своє ім`я. Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Оцінивши наявні у справі докази, враховуючи, що цей факт дійсно має для позивача юридичне значення, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved