Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, Колесник О. А.) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2, [PERSON] ), третя особа: Голосіївський відділ державної виконачої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Київ) про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 09 червня 2006 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем 1 [PERSON] . Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Голосіївського райнного суду м. Києва від 20 січня 2020 року з позивача на користь відповідача 1 було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 12 травня 2020 року державним виконавцем Голосіївського районного відідлу державної виконавчої служби у місті києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання судового наказу від 20 січня 2020 року. 31 липня 2020 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від вказаного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Голосіївського райнного суду м. Києва від 29 липня 2021 року з позивача на користь відповідача 2 було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 04 січня 2024 року державним виконавцем Голосіївського районного відідлу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання судового наказу від 29 липня 2021 року. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються згідно з судовими наказами, через зміну матеріального та сімейного стану, а також через погіршення здоров`я. Таким чином, на двох дітей згідно із судовими наказами про стягнення аліментів з позивача стягується 50% від його заробітку (доходу). На підставі вищевикладеного просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , згідно судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року з 1/4 частини заробітку (доходу) позивача на 1/6 частини заробітку (доходу) позивача, але ), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , згідно судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року з 1/4 частини заробітку (доходу) позивача на 1/6 частини заробітку (доходу) позивача, але, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.06.2024 від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечувала щодо зменшення розміру аліментів, зазначила, що вимога щодо зменшення розміру аліментів є необгрунтованою та такою, що супечитиме інтересам малолітнього сина та просила залишити без задоволення позовну заяву. 24.06.2024 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо зменшення розміру аліментів, оскільки позивач є працездатною особою, хронічних захворювань не має, довідок, що він потребує постійного лікування та квитанцій про купівлю ліків позивач не надав, на час присудження аліментів позивач офіційно працював та отримував заробітну плату в багато разів меншу, отже, виходячи з усіх обставин матеріальний стан позивача поліпшився, а сімейний стан та стан здоров`я не змінився, просила відмовити у задоволенні позову. 25.06.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 2, у якому вказує, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки відбулась зміна матеріального стану, а також погіршення здоров`я позивача, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 06.09.2024 від представника відповідача 2 надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 12.09.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзиви до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 12.09.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив відповідача 2 до матеріалів справи, відповідно до ст. 179 ЦПК України. Ухвалою суду від 12.09.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача 2 про долучення доказів, відповідно до ст. 83 ЦПК України. 30.09.2024 від представника відповідача 1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, вимоги позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 08.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено письмові пояснення представника відповідача 1 до матеріалів справи. У судовому засіданні позивач надав пояснення, вказав, що служить по контракту у Національній гвардії України з 2003 року на посаді старшого офіцера, має сплачувати на двох дітей одну третину від заробітку (доходу), проте, видано судові накази про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), судами не враховано, що дитина не одна, просив позов задовольнити зменшити розмір аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/6 частини заробітку (доходу). У судовому засіданні представник позивача надала пояснення, зазначила, що аліменти стягуються у розмірі 15 тисяч гривень на кожну дитину, проте заробітна плата військових змінюється, позивач хворіє, купує ліки, орендує квартиру, просила задовольнити позов в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача 1 надав пояснення, зазначив, що зменшення розміру аліментів має бути обгрунтований, позивач обгрунтовує позов тим, що у нього гіпертонія, військові мають право на безоплатну медичну допомогу, інші причини погіршення стану здоров`я відсутні. Відповідач 1 проживає з дитиною та орендує житло. Купівлю для дитини одягу, ліків та відпочинку здійснює відповідач 1. Народження іншої дитини позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів, згідно позиції Верховного Суду. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача 2 надала пояснення, зазначила, що військова служба позивача не може означати, що погіршився матеріальний стан, відповідач 2 орендує житло і проживає там з дитиною. Військовим надають місце для проживання, проте доказів того, що позивач звертався з цього питання та відмову про надання житла в матеріалах справи відсутні. Доказів щодо погіршення матеріального стану та здоров`я позивача немає. Просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши поясннення учасників справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що з 09 червня 2006 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва від 09 червня 2006 року (а.с. 14). Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 27 березня 2009 року (а.с. 15). Згідно судового наказу Голосіївського райнного суду м. Києва від 20 січня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] . [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16-17). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 18-19). 12 травня 2020 року державним виконавцем Голосіївського районного відідлу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильченко Михайлом Михайловичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання судового наказу від 20 січня 2020 року (а.с. 20-21). 01 лютого 2024 року заступником начальника Голосіївського районного відідлу державної виконавчої служби у місті києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Вячеславом Андрійовичем видано постанову про зверненя стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № [NUMBER] (а.с. 22-23). 31 липня 2020 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , зареєстрованого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31 липня 2020 року (а.с. 27). Від вказаного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстровано Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіанального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14 листопала 2020 року (а.с. 28). Згідно судового наказу Голосіївського райнного суду м. Києва від 29 липня 2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 29-30). 04 січня 2024 року в.о. начальника Голосіївського районного відідлу державної виконавчої служби у місті києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Вячеславом Андрійовичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання судового наказу від 29 липня 2021 року (а.с. 33-34). 05 січня 2024 року в.о. начальника Голосіївського районного відідлу державної виконавчої служби у місті києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Вячеславом Андрійовичем видано постанову про зверненя стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № [NUMBER] (а.с. 35-36). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини (а.с. 31-32). Згідно довідки № 86 від 29 лютого 2024 року, [PERSON] з 16.08.2021 по теперішній час перебуває на посаді старшого офіцера [INFO] (а.с. 37). Як вбачається зі звіту про здійснення відрахування та виплати за період з 01 березня 2024 року по 31 березня 2024 року, нарахована зарплата 64 574,35 грн, утримана сума 15 901,43 грн (а.с. 38-39). Згідно договору оренди житлового приміщення № П2-000066 від 17 грудня 2023 року сума оренди квартири скаладає 8 500,00 грн (а.с. 40-42). Як вбачається з довідки № 104 від 24.04.2024 виданої Центральною поліклінікою МВС України [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба (а.с. 50). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України: Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував, що аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є доведена в суді як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Як встановлено судом, згідно судового наказу Голосіївського райнного суду м. Києва від 20 січня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно судового наказу Голосіївського райнного суду м. Києва від 29 липня 2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягення дитиною повноліття. В матеріалах справи міститься звіт про здійснення відрахування та виплати з місця роботи позивача за один місяць, а саме з 01 березня 2024 року по 31 березня 2024 року, так зазначено нарахована зарплата - 64 574,35 грн, утримана сума - 15 901,43 грн, що не доводить ту обставину, що у [PERSON] погіршилося матеріальне становище після винесення судових наказів про стягнення з нього аліментів. У довідці № 104 від 24.04.2024 виданої Центральною поліклінікою МВС України, зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба, разом з тим, позивачем крім довідки з зазначеним діагнозом під час розгляду справи не надано доказів понесення додаткових витрат на лікування та не здобуто таких і під час розгляду справи в суді. Доказів щодо зміну сімейного стану позивачем не надано. Народження другої дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, вказаного висновку дійшов Веховний Суд у постанові від 16.09.2024 № 591/6388/22. Отже, розмір аліментів, визначений згідно судового наказу Голосіївського райнного суду м. Києва від 20 січня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) та згідно судового наказу Голосіївського райнного суду м. Києва від 29 липня 2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану та стану здоров`я. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та у порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у позові на позивача.

Outcome: dismissed