Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 05.08.2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою. Справа за підсудністю перебувала в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області та була передана на підставі ч. 4 ст. 31 ЦПК України за Розпорядженням в.о. голови суду Ольги Шевченко . Так, представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить: Стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача - Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2020 року у розмірі 72304,51 грн. станом на 11.07.2023, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 72304,51 грн.; заборгованість за пенею 0 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн; судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Позов обґрунтовано обставинами: Monobank це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 28.01.2020 року [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 50000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Згідно з тарифами картки monobank базова відсоткова ставка за користування кредитом - 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, збільшена відсоткова ставка на місяць - 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. У відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. На повідомлення позивача, направленого 03.04.2023, про необхідність погасити суму заборгованості відповідач не вчинила жодної дії на погашення заборгованості. На залишок простроченої заборгованості позивачем було нарахованого неустойку, передбачену тарифами. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2020 року, яка станом на 11.07.2023 становить 72304 грн. 51 коп., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 18.09.2023 представник позивача звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості. 18.09.2023, разом із позовною заявою, представник позивача подав два клопотання: про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення; про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 18.09.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в Широківському районному суді Дніпропетровської області, справа була передана на розгляд судді Шевченко О.В. 19.09.2023 у справі був зроблений запит до Виконавчого комітету Гречаноподівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на предмет реєстрації місця проживання відповідачки. 20.09.2023 відповідно до відповіді Виконавчого комітету Гречаноподівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але проживає закордоном більш як 5 років. 22.09.2023 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області було відкрите провадження у справі, постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 11.10.2023 за адресою реєстрації місця проживання відповідачки було направлено копію ухвали та копію позовної заяви з додатками. 10.11.2023 поштове відправлення було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 13.11.2023 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області було постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначити на 04.03.2024 о 10:00. 23.01.2024 за адресою реєстрації місця проживання відповідачки було направлено копію ухвали від 22.09.2023, копію ухвали від 13.11.2023, позовну заяву з додатками та судову повістку - повідомлення. 23.01.2023 було сформовано та доставлено повідомлення у додаток «Viber» одержувачу [PERSON] на номер телефону [NUMBER] щодо документу «Судова повістка-повідомлення про судове засідання в справі цивільній». 13.03.2024 поштове відправлення було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 27.03.2024 відповідача було викликано через оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. 27.03.2024 за адресою реєстрації місця проживання відповідачки було повторно направлено копію ухвали від 22.09.2023, копію ухвали від 13.11.2023, позовну заяву з додатками та судову повістку - повідомлення. 15.05.2024 поштове відправлення було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 29.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області Ольга Шевченко, згідно з Розпорядженням № 915, в рамках ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 12.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.08.2024 за адресою реєстрації місця проживання відповідачки було направлено копію ухвали від 12.08.2024 з судовою повісткою з викликом на 22.08.2024. 05.09.2024 поштове відправлення було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 06.09.2024 за адресою реєстрації місця проживання відповідачки було судову повістку з викликом на 01.10.2024. 26.09.2024 поштове відправлення було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання перед позивачем. 28.01.2020 року відповідач приєдналась до умов Договору про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг. В результаті чого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9). Позивачем надаються Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank в редакції від 27.11.2021, які не містять реквізитів та підпис позичальника (а.с. 10-22). Позивачем надається Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, який не містить реквізитів та підпис позичальника (а.с. 25-27), та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а. с. 27 зв.). Згідно з Розрахунком заборгованості за Договором № б/н від 28.01.2020, станом на 11.07.2023 заборгованість складає 72304,51 грн. (а.с. 6-8). Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду були повідомлені належним чином. 18.09.2023, разом із позовною заявою, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена шляхом направлення судових повісток, копії ухвали про прийняття справи до провадження (а.с. 80), копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 45, 48, 53, 57, 62), проте, вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта» з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 49-50, 59-60, 67-68, 81). 23.01.2023 було сформовано та доставлено повідомлення у додаток «Viber» одержувачу [PERSON] на номер телефону [NUMBER] щодо документу «Судова повістка-повідомлення про судове засідання в справі цивільній». 27.03.2024 відповідача було викликано через оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Тому суд вважає, що відповідачка відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. З огляду на зазначене, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо форми правочину та його змісту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом - шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Конструкція договору приєднання спрямована на уніфікацію договірних умов з метою забезпечення гарантій, визначених ст. 633 ЦК України. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України). Так, за договором приєднання лише одна сторона уповноважена на розроблення договірних умов - у даній справі АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Оскільки споживач банківських послуг є юридично слабшою стороною за договором приєднання, що спричиняє дисбаланс свободи договору, тому умови, що розробляються банком повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Водночас до Анкети-заяви від 28.01.2020 додаються Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank в редакції від 27.11.2021. Крім того, матеріали справи не містять доказів видачі відповідачці кредитної картки з відповідним кредитним лімітом. Так, відповідно до підрозділу 1 розділу І Умов, Анкета-заява - це письмове або електронне звернення клієнта з проханням, зокрема, відкрити йому банківський рахунок. Відповідно до пунктів 5.1-5.3 підрозділу 5 розділу ІІ Умов ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Сторони домовились, що Банк має право, на власний розсуд переглядати ліміт до використання зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку. Пунктом 5.25 підрозділу 5 розділу ІІ Умов визначено, що сторони погодили, що зобов`язання Банку за цим Договором та Додатками до нього за невикористаною Клієнтом сумою кредиту /ліміту кредитування є відкличними і безризиковими (Банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови). З аналізу зазначених вище положень вбачається, що підписання Анкети-заяви не є обов`язковою умовою видачі картки, і Банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови, Банк повинен довести, що ним було прийнято рішення про видачу картки з встановленням ліміту, така картка видавалася відповідачу і ним була отримана, крім того банк має підтвердити суму кредитного ліміту, що був встановлений на карту. Щодо виконання зобов`язання. За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526,527,530 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з цим, до предмета доказування входить, зокрема і доведення позивачем порушення грошового зобов`язання та наявності заборгованості. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. За своїм змістом розрахунок заборгованості є складеним банком розрахунковим документом (зокрема, Постанова ВС КЦС від 25.05.2022 у справі № 219/7527/16-ц). У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Щодо належності Паспорта споживчого кредиту до письмової форми договору. Незважаючи на те, що законодавцем передбачена можливість фіксування правочину в кількох документах, які текстуально відтворюють волю сторін, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вказана правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивач до позовної заяви не надав жодних доказів, які підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі, зазначеному в позовній заяві. Позивачем не надано докази, які підтверджують, що відповідач отримав кредитну картку з сумою кредитного ліміту, яку погодили сторони, що є істотною умовою даного виду договору; виписки з рахунків відповідача, якщо такі відкривалися, також не надано. Судом також встановлено, що в Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 28.01.2020 року процентна ставка не зазначена. Крім того, позивач зазначає, що заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 72 304,51 грн. Вказані доводи банку є суперечливими, та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Так, сума в розмірі 72 304,51 грн. в дійсності не відповідає заборгованості саме за тілом кредиту, оскільки включає в себе і саму заборгованість за відсотками, які нараховувалися на суму кредиту, та штучно збільшували розмір кредитного ліміту та суму заборгованості. Отже, вбачається, що розмір кредитного ліміту збільшувався за рахунок списання відсотків, нарахування яких здійснювалося на суму фактично наданої відповідачу позики та розміру відсотків за попередній місяць. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Всупереч цьому, позивачем не надається виписка про рух коштів по кредитній картці, яка є доказом користування коштами. Позивач в обґрунтування вимог посилався також на Умови, як невід`ємну частину договору, при цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що відповідачка, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, розуміла саме ці Умови, ознайомилась, погодилась з ними і підписала їх. Водночас позивач зазначає, що відповідачем Анкета-заява підписана 28.01.2020 року, а Умови додані до позовної заяви, на які посилається позивач, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року та набули чинності 27.11.2021 року, тобто після підписання Анкети-заяви відповідачем. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed