Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. [PERSON] подану заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в смт. Селезнівка Перевальського району Луганської області помер її батько [PERSON] , [INFO] . Вказує, що вона не може отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт його смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Документи, що підтверджують смерть батька (довідка про смерть та свідоцтво про смерть) видані неуповноваженими органами, що створені на тимчасово окупованій території України. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] . Заявник також зазначає, що встановлення такого факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадкових прав. На підставі наведеного [PERSON] просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце смерті Україна, Луганська область, смт. Селезнівка, яка настала [INFO] . Ухвалою судді від 27 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заяник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо заявила про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 317 ЦПК України). Враховуючи наведену норму процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Предметом розгляду заяви є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. З копії паспорта громадянина України [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селищі Селезнівка Перевальського району Луганської області, Україна. Довідкою Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради № 1826-5003414447 від 23 серпня 2024 року підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , взята на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між заявником та [PERSON] підтверджено: 1) копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , з якого встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в селищі Селезнівка Перевальського району Луганської області та її батьками є [PERSON] , [PERSON] ; 2) копією свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , яким підтверджено, що 05 вересня 2006 року [PERSON] уклала шлюб, у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 28 червня 2024 року «Перевальським районним відділом записів актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції «ЛНР». Крім того, з копії довідки про смерть № С-01113 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в селищі Селезнівка Перевальського району Луганської області, причина смерті гостра легенево-серцева недостатність, кардіосклероз атеросклеротичний. Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Постановою Кабінету Міністрів України № 1364 від 06 грудня 2022 року «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією» встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року за № 309, з 07 квітня 2014 року вся територія Луганського району Луганської області тимчасово окупована російською федерацією. Надаючи оцінку доказам у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд ураховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка підлягає застосуванню як джерело права. У рішеннях (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ зазначає, що першочерговим завданням щодо прав, гарантованих Конвенцією, має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій жодним чином не легітимізує таку владу (див. рішення Європейського Суд з прав людини у справі Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Враховуючи обмежену можливість збору доказів смерті особи на тимчасово окупованій території України, а також беручи до уваги, що встановлення відповідного факту необхідно заявнику для реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про смерть, суд дійшов висновку, що документ, виданий установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, як виняток може бути врахований судом в контексті оцінки відомостей, що містяться в такому документі на підтвердження відповідного факту, що жодним чином не легітимізує окупаційну владу. Таким чином, суд установив, що [PERSON] помер на території України, яка є тимчасово окупованою, а тому після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть батька відповідного зразку для реєстрації факту його смерті на території України. З метою захисту законних прав та інтересів заявника, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] , 1959 року народження, який помер [INFO] в селищі Селезнівка Перевальського району Луганської області, Україна. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved