Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

28.02.2024 року адвокат Боровський В.А., який діє від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просить суд зняти арешт, накладений шляхом заборони відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за реєстраційним номером обтяження №8008360 від 02.10.2008 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 19.06.2009 року, виданого виконкомом Олександрійської міської ради Кіровоградської області, позивачці [PERSON] (до [INFO] [PERSON] , відповідно до свідоцтва про зміну імені) на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . Право власності на будинок зареєстровано в Олександрійському МБТІ, реєстраційний № [NUMBER] від 15.07.2009 року. Даний будинок позивачем було збудовано. Так, на підставі рішенням Олександрійської міської ради № 121 від 23.03.1989 року позивачу було виділено земельну ділянку площею 600 кв. м. для індивідуального житлового будівництва по [ADDRESS] . На підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 15.05.1990 року, позивач розпочала будівництво, яке було закінчено в 1991-1992 році. З метою здійснення будівництва, восени 1989 року, позивач взяла позику в Ощадбанку, суму не пам`ятає. 28.10.1989 року Ощадбанком на адресу державної нотаріальної контори було надіслано повідомлення про обтяження об`єкту нерухомого майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 02.10.2008 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено обтяження: реєстраційний номер 8008360, тип обтяження: заборона (архівний запис), підстава обтяження: повідомлення, б/н, 28.10.1989, Ощадбанк. Протягом 1991-1992 років позивачка повністю погасила позику, отриману для будівництва житлового будинку. Однак, коли у вересні 2023 року позивач вирішила подарувати будинок своїй доньці та звернулась до нотаріуса, то останнім під час перевірки наданих нею документів, було встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна мається обтяження, яке унеможливлює будь-яке відчуження. Звернувшись до АТ «Ощадбанк» з проханням надати довідку про відсутність заборгованості позивача перед банком, було отримано відмову у зв`язку з тим, що позика була оформлена до 1991 року, а тому в банку інформація відсутня. Разом з тим, позивач абсолютно впевнена, що заборгованість нею погашена в повному обсязі, ситуація яка склалась виникла через те, що банком не було повідомлено нотаріальну контору про виплату позивачем позики в 1991-1992 роках. Єдиним варіантом для зняття арешту з будинку, є звернення до суду, оскільки інший порядок захисту прав, аніж судовий законодавцем не передбачений. 06 березня 2024 року ухалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 05.04.2024 року від представника відповідача АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги вважає незаконними та необґрунтованими, тому просить залишити їх без задоволення. Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення його прав, які б свідчили про наявність перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до наданих копій документів, що підтверджують заборону, є можливість встановити ініціатора заборони, а саме Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1, в той же час, позивач визначає відповідачем АТ «Ощадбанк», який ніякого відношення до заборони не має. За даними АТ «Ощадбанк», [PERSON] відсутня в базі контрагентів Банку. Нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , в заставі Банку не перебуває. Зазначені позивачем записи обтяжень є архівними, та вносились безпосередньо третьою особою, без участі чи ініціативи АТ «Ощадбанк». В матеріалах справи відсутні копії повідомлень АТ «Ощадбанк», на підставі яких можна було б встановити, що спірні обтяження дійсно зареєстровані за повідомленням та в інтересах АТ «Ощадбанк», натомість містять відомості про відсутність будь-яких боргових відносин між позивачем та АТ «Ощадбанк». Крім того, АТ «Ощадбанк» вважає за необхідне звернути увагу суду та інших учасників справи, що питання, які стосуються скасування заборон (зняття арешту) з нерухомого майна, та перенесені до реєстру заборон з архівним записом були предметом розгляду Дніпровського апеляційного суду за зверненнями фізичних осіб, де стороною у справі приймало участь АТ «Ощадбанк», та по ним вже прийняті рішення. Дніпровським апеляційним судом в постанові від 01.12.2022 по справі № 206/5953/21 щодо питання перенесення архівного запису про обтяження зазначено про те, що до створення Єдиної електронної бази даних заборон (арештів), записи про обтяження робилися на паперових носіях - Реєстрах заборон (арештів) і Алфавітних книгах заборон (арештів), а потім перенесення інформації з бази даних раніше створеного прикладного програмного забезпечення Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (база даних раніше створеного електронного реєстру протягом 1997-1998 р.р.) до бази даних нового прикладного програмного забезпечення (база даних модернізованого реєстру) здійснювалося частинами нотаріальними конторами за окремими нотаріальними округами. Отже, оскільки АТ «Ощадбанк» не порушувались права та інтереси позивача він не є належним відповідачем у зазначеній справі, та у зв`язку з цим у суду відсутні підстави для покладення на Банк відшкодування понесених позивачем судових витрат. 08.04.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого з викладеними у відзиві на позовну заяву аргументами позивач та її представник категорично не погоджуємось, вважаючи їх безпідставними та не обґрунтованими. По-перше, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження викладеного ним у своєму відзиві. По-друге, заперечення відповідача про не порушення ним прав позивача, як власника майна, є неправомірними, оскільки підставою для внесення відомостей до реєстру заборон відчуження нерухомого майна є саме повідомлення, б/н, 28.10.1989, Ощадбанку. Що було підставою для винесення такого повідомлення Ощадбанком та які склались відносини між позивачем та відповідачем в 1989 році викладено в позовній заяві. Також вважає, що в позовній заяві зазначено найімовірнішу причину, яка призвела до даної ситуації. По-третє, представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначається, що в даній справі АТ "Ощадбанк" є не належним відповідачем, оскільки реєстраційні дії вчиняють - державні реєстратори, а відомості щодо арешту майна [PERSON] вносила - державна нотаріальна контора, тим самим стверджуючи що саме вони повинні бути належними відповідача в даній справі. Однак вважає таку позицію відповідача необґрунтованою, оскільки оскарження дій державного реєстратора чи нотаріальної контори щодо внесення інформації до реєстру заборон нерухомого майна чи про відмову в скасуванні заборони (арешту) на його думку є не ефективним способом захисту та безпідставним з правової точки зору. По-четверте, посилання представника відповідача на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2022 року у справі 206/5953/21 не заслуговують на увагу, оскільки стосуються трохи інших фактичних обставин справи. 23.08.2024 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач вважає твердження позивача стосовно того, що в даній справ не можна брати до уваги постанову Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2022 по справі № 206/5953/21, яка стосується інших фактичних обставин справи, безпідставним, оскільки головним у розглянутій справі є саме питання внесення та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна архівних записів обтяження, на яке не впливає чи була особа клієнтом Банку, чи не користувалася банківськими послугами. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що за ініціативи та участю АТ «Ощадбанк» в рамка вищенаведених норм було здійснено обтяження майна позивачки. Оспорюванні позивачем записи обтяжень є архівними (згідно наданої останньою інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно тип обтяження: архівний та вносились 02.10.2008 безпосередньо третьою особою, без участі чи ініціативи АТ «Ощадбанк». В матеріалах справи відсутні копії повідомлень нібито АТ «Ощадбанк», на підставі яких можна було б встановити, що спірні обтяження дійсно зареєстровані за повідомленням та в інтересах АТ «Ощадбанк». Проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів, Банки не наділені такими повноваженнями, тобто не є суб`єктом організаційної системи державної реєстрації прав. Відповідно до Закону № 1952-IV скасування заборони є функцією державного реєстратора. Позивачем не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації ним права розпорядження своєю власністю (будівля) та не наведено доказів, які б вказували на вину Банку в реалізації Позивачем своїх прав. Відповідно до діючого законодавства Банк не є органом або суб`єктом, який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації та ні в які правовідносини з позивачем не вступав, договірні відносини між Позивачем та Банком відсутні. Таким чином, на думку відповідача, у позивача відсутні правові підстави для звернення із зазначеним позовом до Банку. 27.09.2024 року від представника позивача надійшла заява з проханням не вирішувати питання про розподіл судових витрат та залишити їх по фактично понесеним. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з наведених в позові підстав. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати без участі його представника. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до витягу з рішення Олександрійської міської ради народних депутатів від 23.03.1989 року №121 [PERSON] виділено земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 600,0 кв.м, для будівництва індивідуального будинку на чотири кімнати, житловою площею 53,6 кв.м. Згідно копії дозволу на проведення будівельних робіт від 23.03.1992 року, Олександрійський міський відділ архітектури надав дозвіл [PERSON] на проведення будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями на присадибній ділянці [ADDRESS] , на підставі генплату, затвердженого головним архітектором міста Олександрія 23.05.1989 року, та договору на право забудови, укладеного на підставі рішення виконкому Олександрійської міської ради від 23.03.1989 року №121. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 19.06.2009 року, виданого виконкомом Олександрійської міської ради, в цілому житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Олександрійської міської ради №550 від 21.07.2005 року. Згідно з копією технічного паспорта на будинок [ADDRESS] , його було виготовлено Олександрійським МКБТІ за заявою власника - [PERSON] . Згідно реєстраційного напису на правовстановлювальному документі, зазначений в ньому житловий будинок з господарськими будівлями зареєстрований в Олександрійському МКБТІ на праві приватної власності за [PERSON] , записаний у реєстрову книгу за №91 с.267, реєстр №10153, 15.07.2009 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.09.2023 року №346374515, в реєстрі заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна є\~запис за\~реєстраційним номером\~обтяження №8008360\~від 02.10.2008\~року стосовно\~будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Запис про обтяження зареєстровано реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1, підстава обтяження: повідомлення б/н від 28.10.1989 року, Ощадбанк. Додаткові дані: архівний номер 1918328KIROVOGRAD1, архівна дата 23.02.2000, дата виникнення 23.02.2000, № реєстру: 57541-41, внутр.№6301293823F14530383D, коментар: заб.32. Згідно копії інвентаризаційної справи щодо домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зокрема, копії акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських будівель та споруд індивідуального будівництва від 25.06.1997 року, приймальною комісією у складі заступника голови міськвиконкому Олександрійської міської ради, представників Ради, міської санітарно-епідемічної служби, міського пожежного нагляду в присутності забудовника [PERSON] було оглянуто житловий будинок та господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , та постановлено вказаний житловий будинок вважати прийнятим в експлуатацію з оцінкою задовільно. 18.10.1999 року складено акт виносу в натуру (за місцевість) земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] .Відповідно до копії акту державної технічної комісії від 14.07.2005 року будинок прийнято в експлуатацію. Згідно з копією витягу з рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 21.07.2005 року №550, затверджено акт приймальної комісії від 14.07.2005 року на господарську будівлю, збудовану [PERSON] по [ADDRESS] та видати свідоцтво про право власності. Відповідно до копії відповіді, наданої позивачу АТ «Державний ощадний банк України» від 10.10.2023 року, вих.№11/5-17/5290/2023/С, для можливості зняття обтяження на майно, банком повинні бути надані нотаріусу первинні документи (повідомлення кредитора з зазначеними реквізитами кредитних зобов`язань та, за наявності, відповідний правочин (договір)), які свідчать про виконання зобов`язань за договором іпотеки. Разом з цим, у нотаріуса є право витребувати будь-які додаткові документи для проведення такої дії. За відсутності вищезазначених документів, як підтверджує практика, у банку відсутня можливість зняти обтяження на нерухоме майно. Відповідно до Постанови НБУ №601, яка діяла на момент внесення даних в реєстр обтяжень, було встановлено граничний термін зберігання кредитних справ - 10 років. Чинною Постановою НБУ №130 встановлено граничний строк зберігання кредитних справ 5 років. Разом з тим, законодавство визначає однією з підстав для зняття заборони відчуження рішення суду (пункт 5.1 глава 15 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Для отримання довідки про відсутність заборгованості за кредитом рекомендовано звернутись у будь-яке відділення банку. Згідно з інформацією, наданою управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 09.04.2024 року, вих.№1883/43/16, державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Олександрійської міської ради Кіровоградської області реєстрації дії щодо вчинення запису за реєстраційним номером обтяження №8008360 від 02.10.2008 року про реєстрацію заборони нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , не проводились, тому будь-які документи по даній реєстрації обтяження в архіві Олександрійської міської ради відсутні. Відповідно до листа Кропивницької міської державної нотаріальної контор №1 від 24.04.2024 року, вих.№707/01-16, архівні записи переносились до оновленого Реєстру Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України автоматично. Справи Першої кіровоградської державної нотаріальної контори за 2008 рік, в тому числі, наряд «Документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого мана» передані на зберігання до Державного нотаріального архіву Кіровоградської області, що унеможливлює надання будь-яких відомостей щодо запитуваного обтяження. Згідно відповіді, наданої на запит суду Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області від 20.05.2024 року вих.№309/01-17, Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 нотаріальні документи за 2008 рік до Державного нотаріального архіву не передавались. Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС по місту Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 18.02.2016 року, [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 19.06.2009 року, виданого виконкомом Олександрійської міської ради, є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підставою обтяження\~будинку було\~повідомлення б/н\~від 28.10.1989\~року,\~Ощадбанк. При цьому, як зазначає АТ «Ощадбанк», яке є відповідачем в зазначеній справі, наразі будь-які договірні відносини між Позивачем та Банком відсутні. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41\~Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як роз`яснено п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" №5 від 03.06.2016, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.\~ Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.09.2023 року №346374515 запис про обтяження №8008360 від 02.10.2008 року зареєстровано реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 на підстава повідомлення б/н від 28.10.1989 року Ощадбанку, отже саме АТ «Ощадбанк» є юридичною особою\~в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно.\~ Відповідно до правової позиція Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі №200/3452/17 (провадження № 61-18790св19), визначено, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. За змістом ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч. ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами\~ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Указані норми визначають непорушність права приватної власності та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Отже, враховуючи, що у АТ «Державний ощадний банк України», на підставі повідомлення якого було внесено обтяження на належний позивачу будинок наразі жодних претензій матеріального характеру до позивача немає, суд приходить до висновку про необхідність захисту права останньої шляхом скасування такого арешту, а тому позов слід задовольнити. Існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено. У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved