Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Керівник Глобинської окружної прокуратури Хатьонка В.В. звернувся до суду в інтересах держави в особі в особі Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне підприємство «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради», Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 12.12.2023 року у справі № 527/2679/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Вищевказаним судовим рішенням встановлено, що 16.07.2023 року, близько 23-ї год., [PERSON] , знаходячись поряд приміщення кафе «Оскар», що розташований по [ADDRESS] , де намагався заспокоїти [PERSON] , у зв`язку з тим, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння та поводив себе збуджено. [PERSON] діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання шкоди здоров`ю потерпілому [PERSON] , від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг передбачити, використовуючи власну фізичну силу, наніс один удар лівою рукою в праву ділянку обличчя [PERSON] , в результаті чого останній, втративши рівновагу та спіткнувшись впав із прискоренням назад та вдарився лівою скроневою ділянкою голови, об тротуарну плитку, яка знаходиться поблизу кафе «Оскар». Внаслідок злочинних дій [PERSON] , потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, що спричинила: садна надбрівної ділянки зліва, крововиливи в м`які тканини голови з боку внутрішніх поверхонь в потиличній ділянці зліва, перелом лівої скроневої кістки, крововилив над твердою мозковою оболонкою в лівій скроневій ділянці, крововиливи під тверду мозкову оболонку: в лівій лобно-скроневій ділянці та в лівій лобній ділянці, крововилив під м`яку мозкову оболонку, більше з боку головного мозку; в лівій лобно- скроневій ділянці, в правій скроневій ділянці, в правій лобній ділянці та в лівій лобній ділянці, на тлі якого виявлена ділянка забою речовини головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, і за ступенем тяжкості відносно до живої людини, згідно висновку судово-медичної експертизи №№589 від 27.11.2023 мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.2.1. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.), а в даному випадку від яких настала смерть [PERSON] . Смерть [PERSON] настала 17.10.2023 від внутрішньочерепної травми, з тривалим коматозним станом, яка ускладнилася набряком-набуханням головного мозку. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий у даному кримінальному провадженні [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» в період з 17.07.2023 року по 13.09.2023, що становить 58 ліжко-днів та підтверджується інформацією КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/368 від 23.02.2024. Згідно вказаної інформації джерелом фінансування лікарні, в тому числі витрат на лікування вищевказаного громадянина є Національна служба здоров`я України, відповідно до договорів про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1687-Е123-Р000/03 від 12.05.2021. Загальна сума витрат понесених лікувальною установою за рахунок коштів НСЗУ на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, складає 35 525 гривень та з місцевого бюджету Кременчуцької міської ради витрачено коштів у сумі 592 407 грн. Зокрема, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий у даному кримінальному провадженні [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» в період з 26.09.2023 року по 05.10.2023, що становить 9 ліжко-днів та підтверджується інформацією КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/367 від 23.02.2024. Згідно вказаної інформації джерелом фінансування лікарні, в тому числі витрат налікування вищевказаного громадянина є Національна служба здоров`я України, відповідно до договорівпро медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1687-Е123-Р000/03 від 12.05.2021. Загальна сума витрат понесених лікувальною установою за рахунок коштів НСЗУ на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, складає 5815 гривень та з місцевого бюджету Кременчуцької міської ради витрачено коштів у сумі 85 222,45 грн. Також, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий у кримінальному провадженні [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради в період з 05.10.2023 року по 17.10.2023, що становить 12 ліжко-днів та підтверджується інформацією вказаної лікарні № 09/124 від 22.02.2024. Згідно вказаної інформації джерелом фінансування лікарні, в тому числі витрат налікування вищевказаного громадянина є Національна служба здоров`я України, відповідно до договорівпро медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1071-Е123-Р000. Загальна сума витрат понесених лікувальною установою за рахунок коштів НСЗУ на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, складає 19 041 гривень. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не заявлявся. При цьому [PERSON] кошти на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодовано. Також прокурор зазначив, що дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. В даному випадку, порушення інтересів держави відбулось внаслідок ігнорування відповідачем порядку відшкодування коштів на лікування особи, потерпілої від злочину, яке проведено за кошти обласного та державного бюджету в цілому. Несвоєчасне надходження коштів ослаблює економічні основи держави, місцевого самоврядування та медичного закладу, порушуються інтереси держави в сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, позбавляє можливості закладом здійснювати подальше використання коштів бюджету на реалізацію програм в сфері охорони здоров`я та надання медичної допомоги іншим хворим тощо. З часу перебування на лікуванні потерпілого, органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні повноваження, належні заходи для стягнення заподіяних державі збитків, в тому числі шляхом подання позовної заяви до суду, не вживалися, що свідчить про їх бездіяльність та пасивну позицію щодо захисту порушених законних інтересів держави. У зв`язку з чим до суду звернулася Глобинська окружна прокуратура. У зв`язку з викладеним, прокурор просив задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь держави кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 60 381грн., які перерахувати в дохід Державного бюджету України та стягнути з [PERSON] на користь держави кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 677629, 45 грн., які перерахувати в дохід місцевого бюджету. Вирішити питання судових витрат. Ухвалою від 05.04.2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. У судовому засіданні представник позивача Глобинської окружної прокуратури Полтавської області Курченко Я.М. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, дала пояснення, аналогічні поясненням, викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представники Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального підприємства «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради», Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» в\~судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких, просили розглянути дану справу без участі їх представників за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Разом з цим, відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює\~представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У відповідності до ч.3,4 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених\~статтею 185\~цього Кодексу. Оскільки з часу перебування на стаціонарному лікуванні потерпілого [PERSON] , органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні повноваження заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави в судовому порядку не здійснено, що свідчить про їх бездіяльність та пасивну позицію щодо захисту порушених законних інтересів держави (стягнення заподіяних державі збитків) прокурор звернувся до суду з даним позовом. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Згідно з вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 12.12.2023 року у справі № 527/2679/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили. Вироком встановлено, що 16 липня 2023 року, близько 23-ї год, [PERSON] , знаходячись поряд приміщення кафе «Оскар», що розташований по [ADDRESS] , де намагався заспокоїти [PERSON] , у зв`язку з тим, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння та поводив себе збуджено. [PERSON] діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання шкоди здоров`ю потерпілому [PERSON] , від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг передбачити, використовуючи власну фізичну силу, наніс один удар лівою рукою в праву ділянку обличчя [PERSON] , в результаті чого останній, втративши рівновагу та спіткнувшись впав із прискоренням назад та вдарився лівою скроневою ділянкою голови, об тротуарну плитку, яка знаходиться поблизу кафе «Оскар». Внаслідок злочинних дій [PERSON] , потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, що спричинила: садна надбрівної ділянки зліва, крововиливи в м`які тканини голови з боку внутрішніх поверхонь в потиличній ділянці зліва, перелом лівої скроневої кістки, крововилив над твердою мозковою оболонкою в лівій скроневій ділянці, крововиливи під тверду мозкову оболонку: в лівій лобно-скроневій ділянці та в лівій лобній ділянці, крововилив під м`яку мозкову оболонку, більше з боку головного мозку; в лівій лобно- скроневій ділянці, в правій скроневій ділянці, в правій лобній ділянці та в лівій лобній ділянці, на тлі якого виявлена ділянка забою речовини головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, і за ступенем тяжкості відносно до живої людини, згідно висновку судово-медичної експертизи №№589 від 27.11.2023 мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.2.1. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.), а в даному випадку від яких настала смерть [PERSON] . Смерть [PERSON] настала [INFO] від внутрішньочерепної травми, з тривалим коматозним станом, яка ускладнилася набряком-набуханням головного мозку. Зі змісту вироку вбачається, що цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах зазначеного кримінального провадження не заявлявся. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд констатує доведеність факту вчинення [PERSON] умисних дій, які виразилися у вбивстві через необережність [PERSON] . У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий у даному кримінальному провадженні [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» в період з 17.07.2023 року по 13.09.2023, що становить 58 ліжко-днів та підтверджується інформацією КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/368 від 23.02.2024. Згідно вказаної інформації джерелом фінансування лікарні, в тому числі витрат на лікування вищевказаного громадянина є Національна служба здоров`я України, відповідно до договорів про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1687-Е123-Р000/03 від 12.05.2021. Загальна сума витрат понесених лікувальною установою за рахунок коштів НСЗУ на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, складає 35 525 гривень та з місцевого бюджету Кременчуцької міської ради витрачено коштів у сумі 592 407 грн. Зокрема, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий у даному кримінальному провадженні [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» в період з 26.09.2023 року по 05.10.2023, що становить 9 ліжко-днів та підтверджується інформацією КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/367 від 23.02.2024. Згідно вказаної інформації джерелом фінансування лікарні, в тому числі витрат налікування вищевказаного громадянина є Національна служба здоров`я України, відповідно до договорівпро медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1687-Е123-Р000/03 від 12.05.2021. Загальна сума витрат понесених лікувальною установою за рахунок коштів НСЗУ на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, складає 5815 гривень та з місцевого бюджету Кременчуцької міської ради витрачено коштів у сумі 85 222,45 грн. Також, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий у кримінальному провадженні [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради в період з 05.10.2023 року по 17.10.2023, що становить 12 ліжко-днів та підтверджується інформацією вказаної лікарні № 09/124 від 22.02.2024. Згідно вказаної інформації джерелом фінансування лікарні, в тому числі витрат налікування вищевказаного громадянина є Національна служба здоров`я України, відповідно до договорівпро медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1071-Е123-Р000. Загальна сума витрат понесених лікувальною установою за рахунок коштів НСЗУ на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, складає 19 041 гривень. Докази на спростування розміру спричиненої шкоди\~у вигляді\~витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, відповідачем суду не надавались. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до положень п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з умовами ч. 1 - ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У частині першій\~статті 1177 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Положеннями п. 2 указаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку стягнуті в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до листа КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/368 від 23.02.2024, № 01-16/367 від 23.02.2024, лікування потерпілого [PERSON] здійснювалось за рахунок коштів, отриманих згідно договорів про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1687-Е123-Р000/03 від 12.05.2021, укладеного на виконання Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» між КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» та Національною службою здоров`я України (далі НСЗ України). Відповідно до листа КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради № 09/124 від 22.02.2024, лікування потерпілого [PERSON] здійснювалось за рахунок коштів, отриманих згідно договорів про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій № 1071-Е123-Р000, укладеного на виконання Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» між КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної радита Національною службою здоров`я України (далі НСЗ України). Відповідно до умов Договорів надавач (КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька») та КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради надає медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник (НСЗ України) оплачує такі послуги, відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Таким чином, медичні послуги надано КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька») та КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька») та КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Пунктом 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» передбачено, що однією з функції Національної служби здоров`я України, як Уповноваженого органу, є укладення, зміна та припинення договорів про медичне обслуговування населення та договорів про реімбурсацію. У п. 8 Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 25.04.2018, передбачено, що надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі програми відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Тобто, послуги КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька») та КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. У пункті 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), визначено, що програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, який перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НСЗУ та КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька») та КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради, дані кошти необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. З інформації, отриманої від вищевказаних медичних закладів встановлено, що Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві надано інформацію про реквізити рахунку, відкритого на території міста Києва для зарахування надходжень до Державного бюджету за кодом класифікації доходів 24060300, в тому числі відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Також відповідно до листів КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 01-16/368 від 23.02.2024, № 01-16/367 від 23.02.2024, лікування потерпілого [PERSON] здійснювалось ще за рахунок коштів місцевого бюджету, тобто Кременчуцької міської ради. З вказаної інформації встановлено, що реквізити рахунку, відкритого на території міста Кременчук для зарахування надходжень до Державного бюджету за кодом класифікації доходів 24060300, в тому числі відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Згідно до п. 3, п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Так, як кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину є коштами державного та місцевого бюджетів, не є власними коштами КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька») та КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради та згідно до п. 4 зазначеного Порядку повинні бути зараховані до відповідного бюджету, інтереси лікарні не порушено, а тому не вбачається підстав для звернення лікувального закладу до суду з даним позовом та стягнення відповідних коштів на рахунок лікувального закладу. Отже, кошти в сумі 60381 грн. підлягають до зарахування на користь Державного бюджету України, а кошти в сумі 677629,45 грн. - у дохід місцевого бюджету. Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги те, що винними протиправними діями [PERSON] було завдано шкоду держави в особі Національної служби здоров`я України у вигляді витрат на стаціонарне лікування [PERSON] , як особи, яка потерпіла від злочину, які підлягають стягненню з винної особи у сумі 60381 грн. на користь Державного бюджету України, а кошти у сумі 677629,45 грн. - у дохід місцевого бюджету, суд дійшов висновку, що вимога позивача про відшкодування такої шкоди є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню\~з урахуванням наведених вище мотивів та розрахунків, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту інтересів держави. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено повністю з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 11070,16 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved