Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Перший заступник керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки та стягнення судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером №1421584400:01:000:0375 площею 0,1038 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2020 за реєстровим номером №598. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна\~№1529639614215. Відповідно до інформації Державної міграційної служби України, вказано, що за наявними обліками ГУ ДМС у Донецькій області та інформаційної підсистеми ЄІАС УМП ДМС України громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , була документована посвідкою на постійне проживання, зазначеною у запиті (№ [NUMBER] , виданою 26.1 1.2019 органом 1405). Згідно ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМС ДМС України значиться зареєстрованою на території Вуї ледарської ТІ 3 питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, набуття громадянства України, [PERSON] не зверталась. В зв`язку з викладеним позивач просить суд конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянки РФ [PERSON] з кадастровим номером 1421584400:01:000:0375 площею 0.1038 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом припинення права власності та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, та стягнути з відповідача на користь Донецької обласної прокуратури судовий збір в розмірі 4 542,00 грн. Ухвалою Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~18.03.2024\~призначено розгляд\~справи за\~правилами загального\~позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~18.03.2024\~накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1421584400:01:000:0375 площею 0, 1038 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1529639614215), власником якої є громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі дії щодо відчуження даної земельної ділянки . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь належним чином, шляхом оголошень на сайті, причини неявки суду не повідомила та відзиву не надала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером №1421584400:01:000:0375 площею 0,1038 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2020 за реєстровим номером №598. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №1421584400:01:000:0375 площею 0,1038 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна\~ 1529639614215. На запит Волноваської окружної прокуратури від 04.05.2023 року №51-948вих23, чи видавався паспорт громадянина України [PERSON] (громадянка Російської Федерації), Державною міграційною службою України надано інформацію, що за наявними обліками ГУ ДМС у Донецькій області та інформаційної підсистеми ЄІАС УМП ДМС України громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , була документована посвідкою на постійне проживання, зазначеною у запиті (№ [NUMBER] , виданою 26.1 1.2019 органом 1405). Згідно ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМС ДМС України значиться зареєстрованою на території Вугледарської ТГ 3 питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, набуття громадянства України, [PERSON] не зверталась. Згідно з інформацією наданою начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вказано, що за результатами проведеної перевірки з період з 01.01.2017 по теперішній час, актових записів про смерть, відносно [PERSON] , не виявлено. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст.13,14,41 Конституції України, ст. ст.80,81,145 ЗК України при використанні [PERSON] зазначеної земельної ділянки. Положення ст. ст.13,14 Конституції України, визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 ЗК України, визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2ст. 81 ЗК України, можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5ст. 22 ЗК України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом ч. 4ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4ст. 145 ЗК України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1ст. 346 ЦК України, визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 ЦК України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України, визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 20.05.2020 року по даний час) не відчужила її, як це передбачено законом, є підстави для конфіскації зазначеного нерухомого майна у власність держави. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на характер спірних правовідносин, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідачки критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку, яку відповідачка незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки підлягають захисту у судовому порядку, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 4026,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved