Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686489678/5 від 10.11.2019 року в сумі 119\~699, 89 грн, з яких: 9\~999,99 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 109\~699,90 грн - сума заборгованості за відсотками а також витрати на сплату судового збору у розмірі 3028, 00 грн, та витрати на правову допомогу в розмірі 25\~000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 06.10.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики №0686489678/5, відповідно до якого банк надав відповідачці кредитні кошти у сумі 10\~000,00 грн з відсотковою ставкою у розмірі 1,75 % за один день користуванням кредитом, строком користування кредитом - 30 днів, строк дії договору - 3 роки, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі. 11.02.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до відповідачки за вказаним договором позики. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівля-продаж), відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідачки за вказаним договором позики. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2024 року відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання по справі 30 червня 2024 року на електронну адресу суду надійшла уточнена позовна заява від представника позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Мостовенко О.І., в якій просить врахувати суд при винесенні рішення правильну дату народження та РНОКПП відповідачки. 02 липня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідачки адвоката Крохмалюк С.С., в якому відповідачка позовні вимоги щодо стягнення тіла кредиту в розмірі 9\~999, 99 грн визнає, вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 109\~699, 90 не визнає, оскільки вважає, що умовами договору встановлено строк користування кредитом 30 днів. Вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом в період з 06.10.2020 року по 10.01.2024 року не відповідає вимогам ні закону ні договору. Зазначає, що позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, посилаючись на правову позицію висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9512/12. Крім того представник зауважує, що заборгованість відповідачки за кредитним договором має становити 10\~500,00 грн, тобто 10\~000, 00 грн x 3,5% (максимальна відсоткова ставка, яка застосовується при неналежному виконанні умов договору за один день користування кредитом) x 30 (строк кредитування). З приводу витрат на правничу допомогу зазначає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є завищеною, тому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, у разі задоволення позову, врахувавши, що відповідачка має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2024 року підготовче провадження було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. 15 липня 2024 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення від представника позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М., в якій остання зазначає, що нарахування відсотків здійснювалось в межах строків кредитування, визначених та погоджених сторонами договору. Щодо твердження відповідача з приводу неспівмірності витрат із складністю справи, то представник зазначає, що відповідачка не надала будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. 29 липня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідачки адвоката Крохмалюк С.С. про витребування копії договору №0686489678/5 від 10.11.2019 року. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року справу відкладено, та витребувано з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належним чином завірену копію кредитного договору, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] 09 серпня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява на виконання Ухвали Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2024 року від представника позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М., в якій зазначається, що договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686489678/5 від 10.11.2019 року не є окремим документом, який позивач не долучив до позовної заяви, так як Пропозиція (оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ- договір. Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що договір укладений на підставі ЗУ «Про електронну комерцію». Строк користування кредитом становив 30 днів, строк дії договору 3 роки. Відсотки нараховувались протягом строку дії договору, відповідно до п. 7.36 та п. 7.37 згідно із правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Відсотки не нараховувались поза межами строку дії договору. З приводу додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості, який був укладений 01.01.2021 року між товариством та [PERSON] зазначив, що не володіє цією інформацією, зазначений договір є проектом. Представник відповідачки\~ адвокат\~Крохмалюк С.С.\~у судовому\~засіданні пояснила,\~що позовні\~вимоги визнають\~частково,\~а саме\~в \~частині стягнення\~тіла кредиту,\~та відсотки\~в межах\~дії договору.\~Відсотки,\~які нараховані\~поза межами\~строку дії\~договору не\~визнають.\~Зазначає,\~що відповідно\~п.\~1.29,\~7.3.4,\~7.3.6,\~7.3.8\~відсотки застосовуються\~саме за\~користування кредитом.\~Строк користування\~кредитом становить\~30\~днів.\~З приводу\~витрат на\~правничу допомогу\~зауважує,\~що сума\~в розмірі\~25\~000,00\~грн є\~завищеною,\~враховуючи типовість\~та не\~складність справи,\~визнають витрати\~на правничу\~допомогу в\~розмірі 1\~500,00\~грн. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02 жовтня 2020 року між ТОВ«ІНФІНАНС» та [PERSON] на підставі заяви\~анкети № 3284828 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована відповідачкою, шляхом підписання електронним підписом відповідачки, який вчиненого одноразовим ідентифікатором, укладено договір\~надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686489678/5 /а.с.5-6/. Як вбачається із умов викладених в оферті, пропозиція (оферта), акцепт оферти, правила та заявка\~анкета становлять єдиний документ\~Договір. Відповідно умов договору розмір кредиту становить - 10\~000,00 грн, строк користування кредитом - 30 днів; строк дії договору - 3 роки; відсоткова ставка\~-1,75 % за один день користування кредитом; максимальна відсоткова ставка -3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; загальна вартість кредиту у грошову вираженні становить 5\~250,00 грн,\~за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації /а.с.5/. Факт перерахування коштів відповідачці підтверджується\~квитанцією за сплату № 68427320 від 06 жовтня 2020 року,\~яка знаходиться в матеріалах справи /а.с.23/. До матеріалів справи додано додаткову угоду № 1 від 01 січня 2021 року про реструктуризацію за договором фінансового кредиту №0686489678, відповідно до умов якого, сторони визначили, що станом на 01.01.2021 року, загальна сума до повного погашення кредиту складає 24\~499,99 грн. /а.с. 7/. Стосовно зазначеної\~додаткової угоди,\~суд звертає\~увагу,\~що в\~даному договорі\~відсутній як\~власноручний підпис\~так і\~електронний цифровий\~підпис [PERSON] ,\~крім того\~даний факт\~також не\~заперечував представника\~позивача \~ [PERSON] \~під час\~розгляду справи,\~який зауважив,\~що угода\~є проектом.\~У зв`язку\~із чим,\~суд не може взяти до уваги копію вищевказаного договору, як належний доказ укладення між сторонами додаткової угоди. 11 лютого 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПТІТАЛ»\~укладено договір факторингу № 11-02/22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги\~за кредитними\~договорами,\~в тому числі і за договором позики № 0686489678/5 від 10.11.2019 року /а.с.26-27/. 10 січня 2023\~року між\~ТОВ «ВЕРДИКТ КАПТІТАЛ»\~та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір\~відступлення права вимоги\~№ 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги\~за кредитними\~договорами,\~в тому числі і за договором № 0686489678/5 від 10.11.2019 року /а.с.32-34/. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 119\~699,89 грн, з яких: 9\~999,99 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 109\~699,90 грн - сума заборгованості за відсотками /а.с.37/. Таким чином,\~ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~є новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідачка. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1 ст. 512\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15) Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. У відповідності до ст.ст.\~625,\~1048,\~1054 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконала, у передбачений у договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 10\~000,00 грн. Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року зазначає про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у вищезгаданій постанові, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Так,\~відповідно до\~ч.1\~ст. 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша\~статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта\~статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у\~статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Згідно п.7.1 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», первинний строк користування кредитом в рамках Фінансового кредиту може бути пролонгований на строк, що відповідає кількості днів, на яку було первинно видано кредит та який вказаний при оформленні відносин між сторонами в договорі. Відповідно до п.п. 7.2.2 позичальником повністю сплачено нараховані проценти (у разі відповідної вимоги товариства неустойка та штрафні санкції) за Основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту. Згідно п. 7.3 Правил, пролонгація кредиту здійснюється виключно за умови попередньої оплати нарахованих процентів за користування кредитом (у разі наявності, сплати неустойки та штрафних санкцій на вимогу Товариства) за фактичну кількість днів користування кредитом. Відповідно до п.7.6 Правил, підтвердженням волевиявлення Позичальника щодо застосування пролонгації кредиту на умовах договору фінансового кредиту є факт погашення нарахованих процентів за користування кредитом , в тому числі прострочених на момент платежу, та сплати , на вимогу Товариства, неустойки та штрафних санкцій ( в разі їх наявності) за фактичне користування фінансовим кредитом у повному обсязі. Так, відповідно до умов договору строк користування кредитом становить 30\~днів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] 28 жовтня 2020 року сплатила відсотки за кредитом в розмірі 4\~025,00 грн та 28 жовтня 2020 року відбулася пролонгація дії договору на 30 днів, що відповідає умовам Договору та Правил /а.с.15-16, 23 зворотній бік/. Таким чином, дію договору пролонговано 28 жовтня 2020 року на 30 днів, тобто до 26 листопада 2020 року. Представником позивача не були надані докази, які б підтверджували укладення на прохання [PERSON] додаткових угод про продовження строку користування кредитом чи вчинення нею дій, спрямованих на пролонгацію договору, зокрема сплату відсотків в період після\~26 листопада 2020 року. Тому у вирішені справи по суті суд виходить з того, що\~строк дії договору продовжено одноразово на 30 днів. За строк користування боржником сплачено відсотки, тому підлягають стягненню з відповідачки відсотки за користування кредитом протягом 30 днів після одноразової пролонгації договору (28 жовтня - 26 листопада 2020) за відсотковою ставкою,\~визначеною договором в розмірі 3,5 %, що складає 10\~499,98 грн: 9\~999,99 грн (борг) х 3,5 % (за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежним виконанням умов договору)\~х 30 днів. Таким чином, оскільки відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, вона, на підставі\~ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язана сплатити заборгованість по кредиту та по процентам за користування кредитом з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідачки відсотків за неправомірне користування коштами на підставі\~ст. 625 ЦК України. За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідачки на користь позивача 20\~499, 97 грн, з яких: 9\~999,99 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 10\~499,98 грн - сума заборгованості за відсотками. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 02-01/2023, укладений із АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги від 07.02.2024 року, акт про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 року, платіжне доручення про оплату юридичних послуг від 09.02.2024 року. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 25\~000,00 грн. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача суму судового збору в розмірі 3 028, 00 грн.

Outcome: partial