Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Свій позов мотивувало тим, що відповідачка є власником житлового помешкання за адресою: [ADDRESS] , та регулярно отримує послуги від КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідачка порушує умови та правила споживання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в результаті чого заборгувала за надані послуги за період з 01.10.2021 року по 29.02.2024 року (включно) 6\~890,40 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку. Таким чином, КП ВМР «ВМТЕ» терпить матеріальні збитки у зв`язку з відмовою відповідачки розрахуватись за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 28.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до якої просила позовні вимоги задовольнити, розглядати справу без її участі та у разі неявки відповідачки ухвалити заочне рішення. Відповідачка в судове засідання\~не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 26.07.2024 року на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачка зазначила, що позовні вимоги вона не визнає у повному обсязі, вважає їх не аргументованими та безпідставними. Вказала, що вона дійсно є власницею помешкання, однак на момент її придбання квартира була вже відключена від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання і облаштована індивідуальним приладом (двоконтурним опалювальним котлом). Будь-які дозвольні документи на відключення квартири від системи попередніми власниками квартири їй не передавалися. Позивачем не доведено факту надання відповідної послуги з постачання теплової енергії, а тому нарахування заборгованості є безпідставними. У письмових поясненнях від 02.09.2024 року представник позивача [PERSON] вказала, що позивачем не заперечується факт, що у помешканні відповідачки встановлено автономну систему опалення, але оскільки житловий багатоповерховий будинок за адресою: [ADDRESS] повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, теплопостачальною організацією проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Станом на теперішній час від`єдання від системи централізованого опалення місць загального користування у будинку [ADDRESS] у встановленому законом порядку не проводилося. Акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення відсутній. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. ст. 509, 526 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , з 07.07.2014 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягом з реєстру особових рахунків (а.с.7). Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з теплової енергії та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022), Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Нарахування плати за абонентське обслуговування передбачено також пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022), пунктом 34 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023), а також Типовими індивідуальними договорами приєднання на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, які діють з 01.11.2021. Плата за абонентське обслуговування, в розумінні пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням «внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов?язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов?язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). На виконання рішення колегії Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 22.02.2008 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.04.2007 №229-р Виконавчий комітет Вінницької міської ради 27.11.2008 затвердив рішення №2852, згідно з яким 01.01.2009 на КП ВМР «ВМТЕ» введено в дію порядок розрахунків за централізоване теплопостачання за двоставковим тарифом. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 установлено граничний розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуги, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов?язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов?язок індивідуального споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Отже, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов?язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України, ст. ст. 7, 8 Закону (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012, справа № 6-110цс12). Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017№ 2189-VIII (зі змінами) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір виконавцем комунальної послуги. У відповідності до зазначених норм, КП ВМР «ВМТЕ» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання підприємства. Таким чином, з 01.11.2021 діють Типові індивідуальні договори приєднання на послуги постачання теплової енергії та гарячої води, і вважається, що вони укладені між КТ ВМР ВМТЕ» та кожним споживачем - фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» та постанови Кабінету міністрів України від 11.12.2019 №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води». До 01.11.2021 діяв типовий договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. КПІ ВМР «ВМТЕ» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, опублікувавши у газеті «Вінницька газета» №32 від 03.08.2018 типові договори приєднання. Після даної публікації вважається, що договори були укладені між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та кожним споживачем фізичною особою. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п?ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проєкт відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проєкт договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання коговору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Враховуючи те, що заперечень або протоколу розбіжностей до типових договорів від відповідачки у встановлений чинним законодавством термін не надійшло, отже вона фактично підтвердила свою згоду з умовами про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та приєдналась до запропонованих типових договорів в цілому. Водночас, частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктом 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії та пунктом 39 Правил надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Зазначене передбачено також пунктами 38 Типових індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води. Приписами статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов?язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердження наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція. Крім того, внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку, в розумінні пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - це механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних шитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Пунктом 2 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 N? 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 N? 358), визначено, що загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування тa допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального користування (МЗК) - це загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. Представник позивача вказала, що у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії (загальнобудинковий лічильник). Разом з цим, відповідно до п.22 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 N? 830 - виконавець має право доступу до будівель, приміщень і споруд, у яких встановлено вузли комерційного обліку, для перевірки схоронності таких вузлів обліку, зняття показань засобів вимірювальної техніки, що є складовою вузла комерційного обліку, та періодичного огляду. Власник (співвласники) будівлі або його (їх) представник (представники) має (мають) право доступу до місць встановлення вузлів комерційного обліку для перевірки схоронності та зняття показань. Періодичний огляд вузла (вузлів) комерційного обліку здійснюється виконавцем під час зняття показань. У разі дистанційного зняття показань періодичний огляд проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на рік. Порядок зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії визначається договором та здійснюється виконавцем у присутності споживача або його представника, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань. Відповідно до абзацу 5 пункту 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 N? 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 N? 1022), та пункту 11 розділу IV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 N? 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 N? 358), якщо проєктом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 11 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 N? 1198, передбачено, що самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється. Порядок розгляду та прийняття рішення про відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання було визначено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N? 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», зокрема у розділі 2 зазначеного Порядку (втратив чинність 17.09.2019). 17.09.2019 набув чинності Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 N? 169, розділом ІІ якого визначено порядок та/або ГВП відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від ЦО та/або ГВП. Судом встаново, що станом на теперішній час від?єднання від системи централізованого опалення місць загального користування у будинку по [ADDRESS] у встановленому законодавством порядку не проводилось. Акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення відсутній. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов?язані, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною другою цієї статті передбачено, що кожний співвласник несе зобов?язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» належним чином надає послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку по [ADDRESS] та забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Зобов?язання щодо ремонту (відновлення) приладів опалення у місцях загального користування відповідно до вимог чинного законодавства несуть співвласники багатоквартирного будинку і такі прилади мають бути відновлені співвласниками або виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком, із яким співвласниками багатоквартирного будинку укладено відповідний договір, за рахунок співвласників. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ч. 1ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачка свої зобов`язання належними чином не виконала. Згідно оборотної відомості та розрахунку, розмір заборгованості відповідачки за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.10.2021 року по 29.02.2024 року (включно) становить 6\~890,40 гривень, з яких: 6\~162,04 гривень - заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води; 547,76 грн. сума втрат від інфляції; 180,60 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості (а.с.6). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved