Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

02 квітня 2024 року позивач звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що з 08.09.2007 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Чорнухинським районним судом Полтавської області відкрито провадження у справі №549/108/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, судовий розгляд призначено на 03.04.2024. За час проживання в шлюбі в них народилися діти [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо в орендованій квартирі, а діти разом з позивачем і знаходяться на її повному утриманні. Після фактичного припинення шлюбних стосунків відповідач матеріальної допомоги для розвитку та життя спільних дітей не надає, не забезпечує їх харчуванням, не бере участі у медичному догляді, лікуванні, не купує одягу та взуття. Домовленості щодо добровільної сплати аліментів між ними не має, договір про сплату аліментів між ними не укладався. Змоги самостійно утримувати дітей, домовитися з чоловіком, позивач не має. Вона щомісячно витрачає кошти на дітей, необхідні для забезпечення їх нормального рівня життя, збереження їх здоров`я та отримання послуг (житлово-комунальних, транспортних, побутових, послуг зв`язку, закладів освіти, охорони здоров`я). Відповідач відмовився виконувати зобов`язання по оплаті витрат по утриманні квартири. Молодша дитина навчається у 4 класі, займається додатково з репетитором англійської мови, старший син у 10 класі, посилено готується до зовнішнього незалежного оцінювання, тому займається з репетиторами з математики, англійської і німецької мови. Оплата здійснюється готівкою безпосередньо репетитору. Через відсутність допомоги батька діти перестали ходити на плавання. Це все потребує значних витрат, підтвердження яких не завжди можливо підтвердити квитанціями. Загальний розмір витрат на утримання дітей щомісяця складає орієнтовно 45\~000 грн. Крім того, син займається футболом, але у листопаді 2023 року отримав серйозну травму, проходив лікування у відділенні реабілітації КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2» та потребує додаткового відновлення здоров`я, про що свідчить консультативний висновок завідувача відділення реабілітації КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2». З метою пошуку відповідного спеціаліста та наявності басейну позивач звернулася до ТОВ «М-24» (мережа медичних клінік «Viva») для проведення реабілітаційного лікування сина. Погодили можливість лікування дитини та підготували калькуляцію послуг на суму 26\~400 грн. Самостійно оплатити такі послуги вона не може, відповідач брати участь у додаткових витратах на лікування та відновлення здоров`я сина відмовляється. Прохає стягнути з [PERSON] на користь її аліменти на утримання дітей [PERSON] і [PERSON] в розмірі 22500 грн щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, а також додаткові витрати на дитину [PERSON] в розмірі 13\~200 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2024 передано на розгляд до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для розгляду (а.с.64). Постановою Київського апеляційного суду від 24.06.2024 ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2024 змінено, справу передано на розгляд до Чорнухинського районного суду Полтавської області (а.с.89-93). Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 22.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав. Представником відповідача направлені суду пояснення (а.с.133-135), в яких прохають позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти в розмірі, не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в задоволенні інших позовних вимог відмовити виходячи з такого. Дійсно, сторони 08.09.2007 уклали шлюб, який в подальшому рішенням суду у справі №549/108/24, яке набрало законної сили, розірвано, вони є батьками [PERSON] та [PERSON] . Позивачем не надано жодних документів щодо сплати нею коштів на утримання дітей за цей час, не надано довідок з місця роботи щодо її заробітку. Відповідач розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, проте вважає заявлений до стягнення розмір аліментів необгрунтованим, не підтвердженим належними і допустимими доказами, не співмірним з його доходами. Квартира, в якій проживає позивач з дітьми, належить йому. З метою забезпечення комфортних умов проживання дітей та фінансової підтримки колишньої дружини він залишив цю квартиру на їх користь та наразі проживає в орендованому приміщенні. [PERSON] , працевлаштований та отримує стабільний дохід в розмірі від 30 000 до 35 000 грн залежно від кількості робочих днів, тому вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у відсотках від доходу. Відповідач самостійно здійснює щомісячно грошові перекази на ім`я [PERSON] грошової суми в розмірі по 2000 грн на кожну дитину, яка є більшою за мінімальний гарантований розмір. Вартість додаткових витрат на дитину не обгрунтовано відповідними документами, а довідка медичного закладу щодо медичних послуг не містить відомостей щодо вартості послуг у розмірі 26 400 грн. В судовому засіданні представник відповідача позов визнала частково фактично з підстав, викладених у поясненнях. Крім того пояснила, що майно, на яке посилається позивач, набуто під час шлюбу і наразі в судовому порядку в м.Києві вирішується питання щодо його поділу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.09.2007. За час перебування в шлюбі у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем (а.с.8,9,10). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] має у власності дві квартири у м.Києві, загальними площами 111,20 кв.м, дата реєстрації 29.08.2022, і 113,8 кв.м., дата реєстрації 20.01.2015, відповідно, та три транспортні засоби FORD TRANSIT CONNECT, 2010, Прагматек G5-2010, 2023, TOYOTA SEQUOIA, 2008 року випуску, (а.с.11-12,13,14). Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , йому встановлений діагноз закритий травматичний задньо-зовнішній звих кісток правого передпліччя (а.с.27). Відповідно до листа головного лікаря ТОВ «М-24» від 27.03.2024 мережа клінік «Viva» готова прийняти [PERSON] для проведення реабілітаційного лікування ( в тому числі заняття басейні) в РЦ «Сосни» (а.с.29). Як видно з копій квитанцій [PERSON] оплачувала комунальні послуги платежі за адресою свого місця проживання (а.с.30-34). [PERSON] і Граб Аріна є учнями спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №129 м.Києва з поглибленим вивченням англійської мови (а.с.35,36). З характеристик дітей Аріни і [PERSON] , наданих спеціалізованою школою №129 м.Києва, видно, що мати систематично контролює навчання доньки і сина та відповідально ставиться до їх виховання. Надає допомогу класному керівнику, регулярно відвідує батьківські збори та виконує рекомендації вчителя (а.с.37,38). Відповідно до акту обстеження умов проживання №27 від 21.03.2024, проведеного за місцем проживання позивача [PERSON] для виховання та розвитку дітей створено всі умови, в сім`ї панує взаємопорозуміння (а.с.39). З копій квитанцій вбачається, що [PERSON] з квітня по вересень 2024 року перерахував [PERSON] грошові кошти в сумі 36\~000 грн, по 4\~000 грн за кожний місяць, зазначене призначення платежу переказ коштів без відкриття рахунку (а.с.122-127). Отримання зазначених переказів представником позивача в судовому засіданні заперечувалось. З довідок про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ «Мрія Буд Сервіс», отримує заробітну плату з січня по травень 2024 року в розмірі 76200 грн; і в ТОВ «Будівельна компанія «Сіріон» з січня по травень 2024 року - 102 700,00 грн (а.с.128,129). Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років встановлено в розмірі 3196 гривень. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, відповідач інших утриманців немає, працює і отримує дохід, його матеріальне становище є стабільним і визначеним, будь-які докази та обґрунтування позовних вимог позивачем з приводу необхідності стягнення аліментів в сумі 22 500 грн відсутні, беручи до уваги законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, а також з того, що стягнення аліментів є необхідним, а домовленості про участь в утриманні дитини батьками у добровільному порядку не досягнуто, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі, розмір якої визначити в 12 000 грн, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей. При цьому необхідно роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч. 1 ст. 192 СК України). Разом з тим позовні вимоги про стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягає виходячи з такого. Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідо з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до висновку, який міститься у постанові Верховного Суду у справі №520/12681/17, розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження додаткових витрат. З огляду на викладене правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Враховуючи норми ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Outcome: partial