Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 04.07.2022 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Наразі між позивачем та відповідачем розпочата процедура розірвання шлюбу шляхом подання до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська позовної заяви про розірвання шлюбу. З моменту припинення шлюбних відносин і до сьогодні відповідач не надає кошти на утримання дитини та дружини. Донька проживає разом з позивачкою, яка повністю її утримує. Відповідач на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 27.02.2022 р. Відповідач є працездатним та зобов`язаний й спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на утримання дружини, доки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, оскільки він офіційно має стабільний дохід, інший неповнолітніх дітей не має. Отже, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина залишилась проживати з матір`ю. Згоди щодо утримання дитини позивач та відповідач не досягнули, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із даною позовною заявою. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, починаючи із дня пред`явлення позову. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. Ухвалою суду від 11.06.2024 р. по справі відкрито провадження в спрощеному позовному провадження. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого не згоден з позовними вимогами позивачки в частині стягнення з нього на її утримання аліментів у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] 3-х річного віку, починаючи із дня пред`явлення позову. Так, він є військовослужбовцем та з 27.02.2024 р. перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Вони познайомилися та були одружені під час проходження ним військової служби. В шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , але, незважаючи на наявність чоловіка, який захищає Україну від агресії російської федерації та двох малих дітей, його дружина зрадила його, після чого звернулася з заявою про розірвання шлюбу. При цьому, до того, як він дізнався про зраду, вона обгрунтувала розлучення тим, що він боягуз та не виконує бойові завдання на передовій, тому не отримує 100000,00грн., що для неї є неприпустимим. Водночас, як з`ясувалося пізніше, перебуваючи у шлюбі з ним та до звернення до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів [PERSON] проживала вже з іншим чоловіком. Про зраду він дізнався, коли прийшов у відпустку в травні 2024 року на день народження доньки. Віе не заперечує проти виплати аліментів своїй дитині, але заперечую проте аліментів на утримання [PERSON] . В позовній заяві позивачка зазначила, що з моменту припинення шлюбних відносин і до сьогодні він не надає кошти на утримання дружини та дитини. Вказана обставина є брехнею та не відповідає дійсності, оскільки він постійно знаходиться у військовій частині та останній раз грошові кошти перерахував 11.06.2024 р., крім того на протязі дії їх шлюбу він не ухилявся від участі в утриманні його дружини та доньки і на постійній основі перераховував кошти на картковий рахунок дружини, а також давав їй кошти, коли мав можливість піти у відпустку. Ним за період з 14.07.2022 р. по 17.04.2024 р. було перераховано дружині [PERSON] грошові кошти в розмірі 370242,55грн. Крім того, ним було надано позивачці грошові кошти в сумі 12000,00 доларів США, які батьки подарували йому на нове житло і на які жінка зробила ремонт в домівці, яка належить її матері. Також, на його прохання його дружині кошти в сумі 12000,00грн. перераховувала його мати [PERSON] . Він наразі проходить службу у лавах Збройних Сил України. Йому постійно потрібні кошти для забезпечення за власний рахунок повноцінного харчування, належного військового спорядження, обладнання та зв`язку. На даний час він не має об`єктивної можливості додатково надавати матеріальну допомогу і на утримання позивачки. Також, військова служба дається важко, він почав хворіти. Так, з 24.10.2023 р. по 07.11.2023 р. він лікувався в стаціонарі та був направлений до військової частини в стані, який потребував подальшого лікування. При цьому, слід відзначити, що ліки купуються ним за власні кошти. Також на протязі травня-липня він проходив медичне обстеження, яке включало зокрема платне МРТ. За висновком лікаря-травматолога він потребує подальшого лікування. Відтак, сума на утримання позивачки, заявлена до стягнення, є для нього завеликою та такою, що спричинить перешкоди як в якісному лікуванні, так і в достойному харчуванні та забезпеченні належним військовим спорядженням під час військової служби. При цьому, вважає за необхідне зауважити, що позивачка дистанційно працює в мережі « [PERSON] » та отримує заробітну плату, за її словами, близько 20000,00грн. Просить позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - [PERSON] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття задовольнити, а позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі частини видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною, [PERSON] , 3-х річного віку, починаючи із дня пред`явлення позову задовольнити частково в розмірі 1/8 частини. Представник позивачка [PERSON] , [PERSON] надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що зазначені відповідачем обставини щодо заперечень проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання позивачки є такими, що не дають підстави для відмови у задоволенні позову у вказаній частині. Крім того, зазначені факти про позивачку є припущеннями та є такими, що не доведені жодними належними та допустимими доказами. Щодо тверджень відповідача про те, що позивачка працює в ТОВ «АЛЛО», то дане твердження не відповідає дійсності та не доведено належними та допустимими доказами. Зауважує, що позивачка перебуває у декретній відпустці та не отримує від ТОВ «АЛЛО» жодної грошової виплати. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 04.07.2022 року, актовий запис №600, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.07.2022 р. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.16). Згідно з свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18.05.2023 року, актовий запис №184, [PERSON] народилася [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 08.03.2024 р. №329/599, старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 27.02.2022 р. (а.с.19, 54). Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 11.04.2024 р. №2.9/1003, старший солдат [PERSON] дійсно в період з 01.04.2022 р. по 02.04.2022 р., з 06.04.2022 р. по 08.04.2022 р., з 12.04.2022 р. по 14.04.2022 р., з 18.04.2022 р. по 20.04.2022 р., з 16.05.2022 р. по 25.05.2022 р., з 01.10.2022 р. по 27.11.2022 р. та з 01.12.2022 р. по 22.12.2022 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи у Дніпропетровській області (Криворізький район), Херсонській області (Бериславський район) в розпорядженні військових частин [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.53). Згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.55). Відповідач має проблеми зі здоров`єм, про що надав суду консультативний висновок спеціаліста КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР КВД №2 №987658119 від 08.07.2024 р., рентгенографію шийного відділу хребта №149552 від 25.10.2023 р. КНП «Міська лікарня №4 ДМР», розшифровки досліджень Медичного центру «Medicum» від 25.06.2024 р., виписку з медичної карти стаціонарного хворого №32784 від 07.11.2023 р. КНП «Міська лікарня №4 ДМР» (а.с.56, 57, 58, 59, 60, 61-62). Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] за період з 01.01.2022 р. по 28.06.2024 р., [PERSON] перераховувались грошові кошти на загальну суму 349292,55 грн. (а.с.63-65) Згідно квитанцій АТ «Райффайзен Банк» від 07.11.2022 р. на суму 4900,00 грн., від 11.06.20214 р. на суму 13050,00 грн., 23.09.2022 р. на суму 3000,00 грн., [PERSON] перерахував вказані кошти на користь [PERSON] (а.с.66, 67, 68). Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування, індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , сплачено страхових внесків та отримала заробіток за 2022 р. 78600,00 грн., 2023 р. 116871,40 грн., 2024 р. 21300,00 грн. (а.с.44-48). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 181\~Сімейного кодексу\~України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191\~Сімейного кодексу\~України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік»\~станом на 01.01.2023 встановлений прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - у розмірі 2563 гривні. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст.\~70\~Закону України\~від 21\~квітня 1999\~року №\~606-XIV\~«Про виконавче\~провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст.\~191\~ч.\~1\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує, перш за все обов`язок обох батьків утримувати дітей, вік дитини, якій на день розгляду справи виповнилось майже 1,5 роки, яка проживає разом із матір`ю і перебуває на її ж утриманні, позивачка перебуває у декретній відпустці, батько дитини проживає окремо і надає матеріальну допомогу у добровільному порядку на утримання доньки. Відповідач перебуває на військовій службі, учасник бойових дій, має проблеми зі здоров`єм. До того ж відповідач визнав у повному обсязі і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки. З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у частині стягнення аліментів на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з подання позову. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважає зазначити таке. Положеннями статті 84\~СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття \~85\~СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи вищезазначені обставини, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що [PERSON] на цей час перебуває на військовій службі, учасник бойових дій, має проблеми зі здоров`єм та який сплачуватиме аліменти на утримання дитини [PERSON] , що безумовно вплине на його матеріальне становище, суд враховуючи водночас, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не матиме змоги працювати і утримувати себе, тому виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до ст.79\~Сімейного кодексу\~України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.13\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, у тому числі, учасники бойових дій. З урахуванням наведеного, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн. за подачу позову про стягнення аліментів на утримання дитини, у розмірі 1211,20 грн. за подачу позову про стягнення аліментів на утримання дружини, а всього 2422,40 грн., слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial