Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

У травні 2024 року позивачі звернулись до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилались на те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/5334/21-а від 29.01.2022 року визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Чернівецькій області щодо не перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки [INFO] від 02.08.2021 року №ХЖ15841 та зобов`язано ГУ ПФ України в Чернівецькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату [PERSON] пенсії на підставі довідки [INFO] від 02.08.2021 року №ХЖ15841 з врахуванням виплачених сум. З метою примусового виконання вказаного рішення 02.09.2021 року було видано виконавчий лист. На виконання вказаного рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року ГУ ПФ України в Чернівецькій області було здійснено перерахунок пенсії [PERSON] , за яким розмір відповідної недорахованої суми пенсії становить 191324,36 гривень, яку [PERSON] не отримав та у зв`язку з чим у ГУ ПФУ в Чернівецькій області перед ним утворилась заборгованість з виплати пенсії. [INFO] [PERSON] \~ помер\~ та\~ позивачі\~як син\~та дружина\~ покійного\~ звернулись\~в \~органи нотаріату\~ із\~ заявою\~ про\~ прийняття\~спадщини \~та \~приватним нотаріусом\~ ЧМНО\~ \~Іщенко А.В.\~було \~відкрито \~спадкову \~справу зареєстровану\~у спадковому\~ \~реєстрі \~№70717389.\~В рамках\~ вказаної\~спадкової \~ справи\~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~№2757\~від 19.03.2023\~року \~відповідно до\~якого спадкоємцем\~зазначеного у\~цьому свідоцтві\~майна [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є його\~дружина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Спадщина,\~на яку\~видано це\~свідоцтво,\~складається з\~недоотриманих пенсійних\~коштів:\~вартості 1/2 частки спадкового майна, на яке видане це свідоцтво, становить 95662,18 гривень та свідоцтво про право на спадщину за законом №2758 від 19.03.2023 року згідно якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , є його син [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманих пенсійних коштів, вартості 1/2 частки спадкового майна, на яке видане це свідоцтво, становить 95662,18 гривень. В подальшому,\~05\~квітня 2024\~року [PERSON] \~звернулася з\~заявою до\~Головного управління\~пенсійного фонду\~України в\~Чернівецькій області\~про виплату\~їй \~та сину\~по 1/2 частки призначеної нарахованої, але неодержаної пенсії, яка належала покійному [PERSON] , натомість отримала по суті відмову із посиланням на необхідність звернутися до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.01.2022 року. 03.04.2023 року позивачі повторно звертались до ГУ ПФ України в Чернівецькій області із заявою про виплату їм як спадкоємцям першої черги після померлого [PERSON] нарахованих, але не виплачених за життя сум пенсії. Листами ГУ ПФ України в Чернівецькій області від 05.04.2023 року за №2400-1703-8/13102, 05.05.2023 року за №2400-1703-8/17613 та 09.04.2024 року за №2400-1703-8/15383 було повідомлено, що оскільки рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року у справі №600/5334/21-а було ухвалено на користь [PERSON] , який помер [INFO] , з метою отримання нарахованих на виконання відповідного рішення суду відповідних сум пенсії, вбачається, що я, [PERSON] повинна звернутися до суду із заявою про заміну вибулого стягувача у виконавчому провадженні. Зазначеними вище листами Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області фактично відмовило у виплаті заборгованої донарахованої пенсії, яку недоотримав мій покійний чоловік за життя. У даних листах Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області посилається на підставу для відмови ст. 61 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вважають таку відмову неправомірною, а тому, посилаючись на норми матеріального права, звернулись до суду з даним позовом та просили стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, будинок №3, м. Чернівці, 58002, код ЄДРПОУ 40329345) на користь [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) нараховану недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , у розмірі 95662 грн. 18 коп.; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, будинок №3, м. Чернівці, 58002, код ЄДРПОУ 40329345) на користь [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) нараховану недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , у розмірі 95662 грн. 18 коп.; стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати. На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Перевіркою матеріалів архівної пенсійної справи [PERSON] , який помер [INFO] , встановлено, що за життя він отримував пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсією забезпечений по 30.06.2022. Разом з цим, за життя [PERSON] на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 600/5334/21-а проведено перерахунок пенсії. Різниця пенсії, визначена відповідно до зазначеного рішення суду за період з 01.04.2019 по 31.03.2022, складає 191324,36 грн. Суми пенсії, донараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі в автоматизованій базі даних у підсистемі «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Інформацію щодо наявності сум боргу за рішенням суду зареєстровано у Реєстрі судових рішень. У зв`язку зі смертю [INFO] [PERSON] до зазначеного вище Реєстру внесено відповідну інформацію. Таким чином, вважає вимоги позивач безпідставними, а також, що чинним законодавством передбачений інший спосіб отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. У відповіді на відзив представник позивачів посилалась на судову практику у аналогічних правовідносинах, а також просила врахувати, що Верховний суд у постанові від 28.11.2023 року у справі №420/244/20 дійшов висновку про те, що спірні правовідносини аналогічного характеру у випадку відмови пенсійного фонду добровільно здійснити виплату суми недоплаченої пенсії не можуть бути вирішені за правилами ст.ст. 52, 379 КАС України тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. В рамках судового розгляду даного спору судом витребувано докази, а саме у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №12/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Чернівецькій області щодо не перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки [INFO] від 02.08.2021 року №ХЖ15841 та зобов`язано ГУ ПФ України в Чернівецькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату [PERSON] пенсії на підставі довідки [INFO] від 02.08.2021 року №ХЖ15841 з врахуванням виплачених сум (а/с 19-22). [INFO] [PERSON] помер та згідно з наявних у матеріалах справи відомостей за життя [PERSON] на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 600/5334/21-а йому було проведено перерахунок пенсії та різниця пенсії, визначена відповідно до зазначеного рішення суду за період з 01.04.2019 року по 31.03.2022 року складає 191324,36 грн. (а/с 14, 25). Позивачі, як дружина та син покійного, у встановленому законом порядку як спадкоємці першої черги за законом звернулась в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та отримали кожен окремо свідоцтво про право на спадщину за законом на суму доплати у розмірі 191324,36 грн. , визначеної при перерахунку пенсії належної спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року у справі №600/5334/21-а, а саме по 1/2 частці за кожним, що становить по 95662,18 грн. (а/с 15,16). З матеріалів справи вбачається, що представник позивачів зверталась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, натомість відповідач листом від 09.04.2024 року відмовив в задоволені такої заяви, вказуючи на те, що різницю боргу пенсії, визначену за рішенням суду включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того пенсійним органом вказано, що до Реєстру рішень вноситься інформація про особу, яка має право отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю стягувача та документи, що дають право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача. При цьому таким документом зі змісту відповіді органу ПФУ є згідно ч.1 ст. ст. 379 КАС України ухвала про заміну сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), яка може відбуватися за заявою заінтересованою особи до суду (а/с 26). З огляду на вище викладеного варто зауважити, що у постанові Верховного Суду від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а, сформовано висновок про те, що тільки у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість, зокрема, встановити, необхідні для вирішення спору щодо виплати неодоотриманої за життя суми пенсії, фактичні обставини, зокрема: поточну суму заборгованості органу пенсійного фонду, яка виникла, зокрема, у зв`язку з невиконанням рішення суду за життя пенсіонера, шляхом витребування у органу пенсійного фонду відповідної довідки із зазначенням конкретної суми, яка залишилася невиплаченою; статус позивача у справі щодо стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (член сім`ї/особа, що перебувала на утриманні померлого пенсіонера/спадкоємець); наявність інших осіб з аналогічним статусом, які також претендують/мають право на отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера; дату звернення позивача із заявою до пенсійного фонду про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера; подання позивачем всіх необхідних документів, передбачених Порядками №22-1, №3-1 (в залежності від положень, за якими призначалася пенсія особі, яка померла); процедури, за якої у особи виникло відповідне право (суд має встановити, в якому порядку особа звернулася за недоотриманою пенсією у зв`язку зі смертю пенсіонера - як член сім`ї, який проживав разом із пенсіонером на день його смерті/особа, яка перебувала на його утриманні або як спадкоємець). Колегія суддів у цій справі зазначила, що ключовим питанням у такій категорії справ є не тільки наявність підстав для правонаступництва у спірних відносинах та можливість заміни стягувача у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю позивача (стягувача) пенсіонера, а також і ефективність обрання заявником способу захисту права на виплату недоотриманих сум коштів, шляхом звернення до суду у порядку статей\~52,\~379 КАС України. З огляду на вищенаведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання, у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішене за правилами статей\~52,\~379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Вказаний правовий підхід застосований Верховним Судом також у постановах від 24.01.2024 у справі №380/9537/21, від 30.01.2024 у справі №420/8604/21, у яких зазначено, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні не є належним способом захисту прав заявника. У постанові від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а Верховним Судом зроблено висновок про те, що у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей\~52,\~379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постанові від 28.11.2023 у справі №420/244/20. Враховуючи вищенаведені правові висновки Верховного Суду, у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, це не може бути вирішено за правилами статей\~52,\~379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження, а може бути підставою для звернення до суду із позовом за захистом порушених прав в порядку цивільного судочинства, що в даному випадку зробили позивачі, звернувшись до суду з даним позовом. Отже, вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбаченістаттею 608ЦК України\~(ст. 1219 ЦК України). За змістом ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). В силу ч. 1 ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За нормами\~ст. 1227 ЦК України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (ст. 1227 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 14.02.2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення\~ст. 1227 ЦК України\~доводить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої\~ЦК України\~процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст.1227ЦК України\~не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. Положення ч.ч. 2, 3\~ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості\~переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні норм права. Відповідно до ч. 1 ст.91Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно зі\~ст. 46 цього ж Закону\~нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Аналіз указаних норма дає підстави для висновку, що спадщина є сукупністю прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходить від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити). Судом встановлено, що за життя [PERSON] не було виплачено нараховану пенсію в сумі 191324,36 грн. (а/с 25). Оскільки позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, вищевказані пенсійні виплати увійшли до складу спадщини та останні отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані виплати в рівних частках по 1/2 за кожним спадкоємцем. Такий підхід також застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.10.2019 року у справі №355/323/17, від 16.12.2020 у справі №428/12730/19 де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз ст.ст.\~1218,\~1219,\~1227ЦК України\~свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. При цьому, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум. Не заслуговують на увагу доводи відповідача у тексті відзиву про наявність правових підстав для відмови в позові з посиланням на вимоги\~ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Норми\~ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~не можуть бути прийняті до уваги, так як прямо суперечать\~ст. 1227 ЦК України\~та вказаним вище спеціальним нормам пенсійного законодавства з цього питання. Твердження відповідача, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування, жодним чином не впливає на права позивача на стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на дану пенсію, однак так і не отримала. Таке право позивача передбачено цивільним законодавством і не може обмежуватися через відсутність відповідного фінансування. З цих же підстав суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що оскільки порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду станом на даний час не встановлений, тому виплата заборгованості за судовими рішеннями здійснюється в порядку календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника. При цьому ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» у рішенні від 08.11.2005 року, справі «Бакалов проти України» у рішенні від 30.11.2004 року та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Відтак, особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому\~ст. 8 Конституції України\~принципу верховенства права. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1913,24 грн. та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved