Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

У червні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між 12.11.2004 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , уклали шлюб. Неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу немає. У позовній заяві вказано, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечить інтересам позивача та відповідача, примирення між сторонами неможливе. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.06.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце повідомлений належним чином у позовній заяві позивач просив розглянути справу без участі позивача у спрощеному провадженні. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце повідомлена належним чином, 25.09.2024 до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] у якій вона просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2004 року, який зареєстрований Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1913, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] . Сторони не заперечували, що неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу у сторін немає. Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідачка фактично визнала позов, про що вказано безпосередньо в поданій до суду відповідачкою заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідачка не виявила бажання змінювати прізвище на дошлюбне. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved