Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] в якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що з 2020 року вони не проживають разом, з часом між ними стосунки погіршились, його намагання зберегти сім`ю не дали результату, що призвело до остаточного припинення шлюбних стосунків. Він має намір створити іншу сім`ю. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибув. Представник позивача, адвокат Стрільчук В.І, звернувся з заявою від імені [PERSON] про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула, звернулася з письмовою заявою, в якій просить справу розглянути за її відсутності. Погоджується на розірвання шлюбу. Просить розподіл судових витрат здійснити відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 22 грудня 2015 року, актовий запис № 169, зареєстрований відділом ДРАЦС Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області (Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 22.12.2015). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.02.2016), яка проживає з мамою. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям згасли почуття любові, поваги та розуміння і стосунки зіпсувалися. В 2020 році подружжя припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та має намір створити іншу сімю, відповідач погодилася на розірвання шлюбу. Шлюб носить формальний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог\~ст.142 ЦПК України, враховуючи те, що відповідачкою до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову за вимоги про розірвання шлюбу, тобто, у розмірі 605 грн. 60 коп. В іншій частині судові витрати слід покласти на сторони, в межах понесених ними сум, враховуючи, що неповнолітня дитина проживає з відповідачкою. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved