Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

23 липня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на перебування з відповідачем у шлюбі, а також на перебування позивача на пенсії, отримання пенсії, перебування в нужденному матеріальному становищі, наявність хронічних хвороб, потребу в матеріальній допомозі. В свою чергу відповідач отримує пенсію, достатню для виплати аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу №208/6792/24 було розподілено судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 08.08.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 08.08.2024 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості про призначену відповідачу пенсію. 12 вересня 2024 року до суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів, до якої додано квитанції про здійснення відповідачем побутових витрат, а також виписку по рахунку відповідача. Разом з заявою надано пояснення, які за змістом є відзивом. Відповідач зазначає, що здійснює побутові витрати, в т.ч. сплачує за комунальні послуги, забезпечує справність техніки, також хворіє, допомагає дочці та онукам. 26 вересня 2024 року до суду від [PERSON] надійшла заява, згідно якої вона є донькою сторін та підтримує правову позицію батька. 26 вересня 2024 року до суду від відповідача надійшла заява, згідно якої він не згоден зі стягненням з нього аліментів. 26 вересня 2024 року до суду від позивача надійшла заява, згідно якої вона згодна з раніше поданою заявою про стягнення аліментів. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, інших заяв та клопотань не надходило. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Згідно паспорта громадянина України позивача серії [NUMBER] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.02.1963 р.н. Відповідно до пенсійного посвідчення від 06.07.2022 року №1374613100 позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком. Згідно довідки про доходи позивача від 24.06.2024 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України, за січень-червень 2024 року позивач отримала сумарно 20508,06 грн пенсії. Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого позивача від 01.05.2024 року, виданої КНП Кам`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3», позивач перебуває на диспансерному обліку з ішемічною хворобою серця, цукровим діабетом ІІ ступеня легкої форми, а також має інші захворювання. Ці ж обставини підтверджуються і довідкою сімейного лікаря від 01.07.2024 року. Згідно наданих відповідачем платіжних документів він систематично сплачує за комунальні послуги за спільною з позивачем адресою проживання, а також здійснював придбання побутової техніки (водонагрівач). Окрім цього, згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого відповідача від 11.09.2024 року, виданої КНП Кам`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3», відповідач хворіє на ішемічну хворобу серця, хронічний бронхіт, має інші захворювання. Відповідно до пенсійного посвідчення відповідача від 26.01.2022 року №675483 відповідач є пенсіонером, отримує пенсію за віком. Згідно виписки з банківського рахунку відповідача від 05.09.2024 року він отримує пенсію, розмір якої за січень-серпень 2024 року сумарно склав 82225,22 грн. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1-5 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Частинами 1-3 ст. 77 СК України встановлено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно ч. 1-3 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. За ч. 1, 3 ст. 82 СК України право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 СК України Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне. За змістом положень ст. 75 СК України дружина має право на утримання якщо вона або є непрацездатною, або потребує матеріальної допомоги, при цьому досягнення особою пенсійного віку за замовчуванням свідчить про непрацездатність такої особи. Відповідно, оскільки позивач є пенсіонером, при цьому перебуває у шлюбі з відповідачем, вона має право на утримання. Існування обставин згідно ч. 5 ст. 75 СК України в ході судового розгляду не встановлено. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача суд враховує майновий стан позивача та відповідача, стан їхнього здоров`я та вік, відсутність доказів неможливості відповідача здійснювати утримання позивача, а також відсутність на утриманні інших осіб, при цьому суд виходить з принципів справедливості та розумності. В цьому аспекті суд зауважує, що твердження відповідача про допомогу дочці та онукам не свідчить про перебування останніх на утриманні відповідача, при цьому не підтверджено жодним доказом. Доводи відповідача про оплату ним комунальних послуг у спільній квартирі за змістом стосуються іншого питання права порядку виконання обов`язку зутримання майна, яке не є предметом цього судового розгляду, в т.ч. судом не встановлюється форма власності квартири, розмір витрат на її утримання, участь в таких витратах сторін та інші обставини. Відповідні обставини можуть бути добровільно враховані сторонами згідно положень ст. 78 СК України. В свою чергу юридичний факт, за наявності якого позивач має право на утримання, складається з перебування у шлюбі та непрацездатності в силу виходу на пенсію, за обставин цієї справи відповідний юридичний факт наявний. Зважаючи на вказане, суд вважає пропорційним та достатнім заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі 1/6 частки доходів відповідача. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 141ЦПК України, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial