Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його дочки - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства, внаслідок психічної хвороби не може висловлювати свої думки, не розуміє значення своїх дій, потребує постійного стороннього піклування та допомоги. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2021 [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, призначено її опікуном - [PERSON] , [INFO] . Строк дії рішення встановлено у 2 роки з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки [PERSON] своєчасно не звернувся із заявою про продовження строку дії рішення, тому знову звертається в суд. Враховуючи викладене, просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18.07.2024 було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління охорони здоров`я Луцької міської ради подав заяву в якій просив розглядати справу у їх відстуності та задовольнити заяву та подання. Представник заінтересованої особи [PERSON] - адвокат Фурман ЮВ. не заперечувала щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю першої групи А з дитинства довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 501953 від 17.03.2022 року, (а.с. 6). Згідно висновку №132 від 08.04.2024 судово-психіатричної експертизи, у [PERSON] виявляються в даний час ознаки хронічного стійкого розладу зі сторони психіки у вигляді судинної деменції змішаного типу, корково-підкоркової, які позбавляють її можливості усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (а.с.8-9). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2021 року в цивільній справі № 161/10205/21 визнано [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] - недієздатною та в становлено над [PERSON] , [INFO] опіку, призначивши її опікуном - [PERSON] , [INFO] . Строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною, встановити у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили. (а.с.12). Вказане судове рішення набрало законної сили 14.01.2022 року. Постійний догляд за нею здійснює її батько - [PERSON] , у зв`язку з чим просять призначити його опікуном. На диспансерному наркологічному обліку та під диспансерним та консультативним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, за станом здоров`я може бути опікуном. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч. 1ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Стаття 63 ч. 4 ЦК України, визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що звернення заявника є обґрунтованим, обставини, наведені ним, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, є передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог заяви, а відтак такі підлягають задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши [PERSON] , [INFO] , її опікуном. Строк дії даного рішення суд встановлює тривалістю до двох років з моменту набрання ним законної сили. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved