Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

У вересні 2024 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати особу безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви зазначено, що його батько - [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), виїхав з місця свого проживання [ADDRESS] в невідомому напрямку. Останні офіційні відомості, які стосуються його особи датуються 07.03.2020 року, а саме, працівниками поліції на станції залізничного транспорту було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] №300070 і яка була скерована до примусового виконання відділом ДВС ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький). З того часу, будь-яких відомостей про місце його перебування чи місце проживання немає, нікому з односельчан про нього не відомо. У зв`язку із зникненням [PERSON] , його було оголошено в розшук та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. На даний час, стягнення аліментів з [PERSON] , на утримання заявника, фактично припинено, у зв`язку з відсутністю будь-якої інформації про місце перебування боржника. Необхідність оголошення [PERSON] особою безвісно відсутньою, необхідно з метою встановлення опіки над його майном, зокрема земельною ділянкою для товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в оренді в ТОВ «Агрохолдинг 2012», по якій не сплачується орендна плата і по якій необхідно врегулювати орендні відносини у зв`язку з закінченням договору оренди, а також реалізацією права на отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії при умові визнання його як батька безвісно відсутнім. Представник заявника в судове засідання з`явився, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Закупненської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Чемеровецького відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження від 25.07.2006 року вбачається, що батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до довідки виданої Закупненською селищною радою від 01.05.2024 року та акту обстеження на предмет проживання від 01.05.2024 року вбачається, що згідно відомостей з погосподарських книг та пояснень свідків, [PERSON] проживав в [ADDRESS] , однак у 2016 року виїхав з села в невідомому напрямку і місце його перебування, проживання не відоме. Згідно постанови ВП [NUMBER] від 05.03.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника вбачається, що відділом поліції на станціях залізничного транспорту у м.Києві на [PERSON] накладено штраф у сумі 102 грн (постанова №300070 від 07.03.2020 року), стягнення звернуто на доходи боржника, що отримує дохід у ТОВ «Оболонь Агро». Відповідно до листа - відповіді Чемеровецького ВДВС у Кам`янець- Подільському районі Хмельницької області вбачається, що у відділі на виконанні перебуває виконавчий лист №2-292/2008 від 15.04.2008 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] .. Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 08.05.2013 року [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: с.Голенищево Чемеровецького району Хмельницької області оголошено в розшук. Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 23.09.2014 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України [PERSON] жит. с.Голенищево Чемеровецького району Хмельницької області. Заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] станом на 29.02.2024 року становить 217457,08 грн. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6825281600:04:001:0001 площею 2.390 перебуває в оренді ТзОВ «Агрохолдинг 2012» відповідно до договору оренди землі №б/н від 01.09.2014 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Оболонь Агро» (правонаступник ТзОВ «Агрохолдинг 2012») строком на 10 років. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнанні фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України. Зібрані у справі докази дають всі підстави стверджувати, що за постійним місцем проживання [PERSON] не з`являється більше року, його фактичне місце знаходження не відоме, тому є всі підстави для визнання його безвісно відсутнім з 01.04.2020 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved