Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

01.01.2024 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Леденьов Іван Сергійович про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у м. Луганську померла бабуся позивачки - [PERSON] . На момент смерті вона недоотримала пенсію за період з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року, яку повинне було сплатити Богодухівське об`єднане УПФУ Харківської області за постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 року у справі № 820/23/18. На момент звернення до суду із позовом нарахуванням та виплатою займається Головне УПФУ в Харківській області як правонаступник Богодухівського об`єднаного УПФУ Харківської області. Позивач відзначає, що на її звернення до ПФУ їй було підтверджено існування не отриманої пенсії за з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року та роз`яснено, що вказана сума буде виплачена з умови покладення судом на органи Пенсійного фонду України відповідних зобов`язань чи у разі заміни сторони виконавчого провадження. Правом заміни сторони виконавчого провадження позивач не змогла скористатися тому, що поновлення виплати пенсії [PERSON] (як зазначено у резолютивній частині рішення суду) не передбачає правонаступництва. На підставі вище наведеного, позивач просила суд, визнати за [PERSON] , право власності на недоотриману, у зв`язку зі смертю, пенсію [PERSON] , що померла [INFO] , за період з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року включно у порядку спадкування за законом та стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь [PERSON] у порядку спадкування за законом недоотриману, у зв`язку зі смертю пенсію [PERSON] , що померла [INFO] , за період з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року. 24.01.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено відкрити провадження у справі, призначити підготовче засідання у справі та витребувати матеріали спадкової справи. 26.02.2024 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С. через канцелярію суду зареєстровано належним чином засвідчену копію спадкової справи № 265/2021 після померлої [INFO] [PERSON] . 01.04.2024 року представником відповідача 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області було зареєстровано відзив на позовну заяву, в якій останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість. 04.04.2024 року позивачем через канцелярію суду зареєстровано заяву про долучення доказів та відповідь на відзив на позовну заяву. в якому остання зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. 24.05.2024 року представником відповідача 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області було зареєстровано заяву, у якій остання просила суд здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача 2. 25.06.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 09.10.2024 року позивач через канцелярію суду зареєструвала заяву, у якій просила суд здійснювати розгляд справи у його відсутності. 09.10.2024 року сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені у визначений чинним законодавством спосіб. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~392\~Цивільного кодексу\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у м. Луганську померла бабуся позивачки - [PERSON] . На момент смерті вона недоотримала пенсію за період з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року, яку повинне було сплатити Богодухівське об`єднане УПФУ Харківської області за постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 року у справі № 820/23/18. Правонаступником Богодухівського об`єднаного УПФУ Харківської області є Головне УПФУ в Харківській області. Із відповідей ПФУ наявних в матеріалах справи, підтверджено існування не отриманої пенсії [PERSON] за період з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року та роз`яснено, що вказана сума буде виплачена з умови покладення судом на органи Пенсійного фонду України відповідних зобов`язань чи у разі заміни сторони виконавчого провадження. Правом заміни сторони виконавчого провадження позивач не змогла скористатися тому, що поновлення виплати пенсії [PERSON] (як зазначено у резолютивній частині рішення суду) не передбачає правонаступництва. За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За статтею 1265 ЦК України позивач відноситься до спадкоємців [PERSON] як її онука. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У цей термін, 06.12.2023 року, позивач звернулася до приватного нотаріуса Леденьова Івана Сергійовича, який видав постанову від 06.12.2023 року № 2284/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що відповідач не надав нотаріусу інформацію стосовно суми недоодержаної пенсії та вказав, що недоодержана пенсія на ім`я [PERSON] відсутня. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Статтями 1217,1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Конституція України та ЦК України захищають права власності. До того ж, відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Аналогічна норма зазначена у ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів, тому відповідачем у цій справі, крім Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, повинна виступати Вишнева міська рада Бучанського району Київської області. Інших спадкоємців, крім позивача, які претендують на спадок, чи прийняли спадщину, після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що після смерті бабусі, позивач звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича, яким була зареєстрована спадкова справа 265/2021 року. 11.12.2021 року нотаріусом було здійснено запит до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно недоодержаної пенсії померлою [PERSON] , на який була отримана відповідь про відсутність недоотриманої пенсії. Отже, [PERSON] набула право на спадщину за законом після смерті своєї бабучі [PERSON] у встановлений законом строк та звернулася через нотаріуса до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про наявність недоотриманої пенсії [PERSON] , проте їй було відмовлено. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного Кодексу\~України про спадкування. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як вбачається з матеріалів справи, згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67533269 до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] було заведено спадкову справу. Позивач прийняла спадщину після смерті своєї бабусі та вона є єдиним спадкоємицею майна після померлої. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10.02.2010 року). Тобто, суд приходить до висновку, що до складу спадщини увійшла пенсія, яка була призначена та нарахована, але не виплачена [PERSON] , тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved