Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з\~ позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Вказував, що 28.03.2020 року до нього звернувся [PERSON] із проханням позичити йому значну суму грошових коштів у розмірі 5630 доларів США. Як пояснив відповідач грошові кошти потрібні йому на розвиток бізнесу, який буде приносити значні прибутки. Посилався на те, що у день отримання грошових коштів [PERSON] було складено розписку, де він вказав строк повернення коштів, а саме строком до 28 квітня 2020 року. Після отримання коштів відповідач почав уникати розмов та зустрічей із позивачем. Вказував, що на вимогу позивача повернути йому грошові кошти [PERSON] щоразу посилався на якісь негаразди в сім`ї та бізнесі, обіцяв повернути незабаром грошові кошти, але щоразу відклав зустріч, вигадуючи нові перешкоди для повернення коштів. Згодом, після порушення Холодногірським відділом поліції ГУ НП в Харківській області проти відповідача кримінальної справи, ним було повернуто 2225 доларів США, а тому на даний момент залишок боргу складає 3405 доларів США. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості у розмірі 3405 доларів США, що на момент звернення із позовом складає 98710 грн. 95 коп.. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2022 року відкрито провадження у даній справі. Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2023 року справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, попередньо надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. \~Ухвалою від 07 жовтня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 28.03.2020 \~ року [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг 5630 доларів США , які зобов`язався повернути до 28.04.2020\~ року. Отримання грошових коштів підтверджено письмовою розпискою, складеною відповідачем [PERSON] .. Відповідно до\~ст..509\~ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати майно, виконати роботу,\~надати послугу, сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від певної дії, а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 1046\~ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з статтями\~526,\~530,\~610, частини другої статті\~612 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~\~А відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом,\~ сторони в належній формі уклали договір, за яким відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кошти в розмірі 5630 доларів США в строк до 28 квітня 2020 року. Відповідно до\~ч.1\~ст 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Приписами ч. 3 ст.\~12,\~ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач у поданій до суду позовні заяві зазначив, що відповідач частково повернув борг у розмірі 2225 доларів США, а тому залишок заборгованості за договором складає 3405 доларів США. Будь-яких заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку боргу та встановлених судом обставин справи відповідачем не надано. Приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] у визначений строк не виконав взятого на себе зобов`язання та не повернув грошові кошти, отримані в борг за договором позики, позовні вимоги, щодо стягнення з\~ нього 3405 доларів США грн.\~ в рахунок погашення боргу\~ є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Національний банк\~України\~встановлює\~офіційний курс\~гривні\~щодо\~іноземних валют,\~а\~саме\~станом на\~07.10.2024\~року\~1\~долар\~США\~становить 41,18 грн.. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу у розмірі 3405 доларів США, що еквівалентно на час розгляду справи 140\~217,90 грн.. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved