Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~заявою,\~заінтересована особа\~(кривдник)\~-\~ [PERSON] \~ \~про видачу\~обмежувального припису,\~ на\~строк 6\~(шість)\~місяців,\~яким визначити\~наступні тимчасові\~обмеження його\~прав,\~а саме:\~заборонити [PERSON] перебувати в\~місці проживання\~(перебування)\~ \~ [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~заборонити \~ [PERSON] наближатися на\~відстань ближче\~ніж 200\~м до\~ місця\~проживання [PERSON] \~ за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ місця\~її роботи\~та інших\~місць частого\~відвідування \~ [PERSON] ;\~ заборонити\~ [PERSON] особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати [PERSON] ,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці\~,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею;\~ заборонити\~ [PERSON] \~ вести з [PERSON] листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обґрунтовуючи свою заяву зазначила, що вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2023, проте на теперішній час вона звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, проживають вони окремо один від одного, в шлюбі неповнолітніх дітей немає. З грудня 2023 року вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів стосовно вчинення [PERSON] щодо вчинення відносно неї домашнього насильства фізичного та психологічного характеру та відносно останнього складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, які були скеровані на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва, постановою від 28.03.2024 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладне стягнення у вигляді штрафу у розмірі170 грн. 16.09.2024 працівниками Миколаївського РУП було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] .. Кривдник не припиняє вчиняти відносно неї протиправні дії та фактично її переслідує, застосовує фізичне та психологічне насильство. Наразі вона проживає окремо від кривдника в орендованій квартирі по [ADDRESS] , разом із своєю малолітньою дочкою. Ухвалою від 30.09.2024 відкрите провадження та прийнято до розгляду заяву. 01.10.2024 представник заявника - адвокат Боровська К.А. подала до суд заяву про розгляд заяви за її та заявниці відсутність, заяву підтримала, просила про її задоволення. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, телефонограмою, що міститися в матеріалах справи та через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Норми статей 1, 3, 4, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачають, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя. Діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, серед іншого, ґрунтується на засадах гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2023, шлюб між ними не розірвано. В шлюбі у них дітей немає. Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказувала, що [PERSON] вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство, переслідує її, висловлює погрози та образи. [PERSON] неодноразово, починаючи з грудня 2023 року зверталася до правоохоронних органів із\~заявами щодо домашнього насильства з боку [PERSON] . Згідно листа Миколаївського районного управління поліції від 18.09.2024, згідно інформації сектору моніторингу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, [PERSON] 19.12.2023, 28.02.2024, 25.05.024 21.06.204 30.06.2024 04.07.2024 зверталась до Миколаївського РУП із повідомленням щодо застосування до неї фізичного насильства її чоловіком [PERSON] , звернення заявниці були розглянути згідно вимог Закону України "Про звернення громадян", крім того, за фактами скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративне правопорушення 15.03.2024, 16.07.2024 і 17.09.2024, які були скеровані на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва. 16.09.2023 співробітниками Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, із застосуванням наступних заходів: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - [PERSON] , [INFO] , терміном 3 доби з 21.55 год. 16.09.2024 по 23.55 год. 19.09.2024. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2024, [PERSON] , [INFO] , визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., постанова набрала законної сили 09.04.2024. Судом під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що 27.02.204 близько 22:00 год. [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , умисно з перевагою сили у присутності малолітньої дочки [PERSON] , вчинив сварку відносно дружини [PERSON] , під час якої погрожував фізичною розправою, душив за горло, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та міг завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю, отже спричинив домашнє насильство фізичного характеру. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2024, [PERSON] , [INFO] , визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Судом під час розгляду проколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що 30.06.2024 приблизно о 21-00 год., [PERSON] по [ADDRESS] , діючи умисно, з перевагою сили, розбив скло до кімнати, погрожував фізичною розправою дружині [PERSON] , чим створив емоційну невпевненість та міг завдати шкоди психічному здоров`ю, отже спричинив домашнє насильство психологічного характеру. Доказів того, що між учасниками справи існує спір, щодо набутого ним майна, суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Ураховуючи наведені норми права та встановлені фактичні обставини, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, що [PERSON] відносно [PERSON] вчиняє психологічне та фізичне насильство. Наявність ознак психологічного та фізичного насильства у сім`ї підтверджується зверненнями заявниці до правоохоронних органів про вчинення насильства у сім`ї, де вона порушувала питання про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення протиправних дій кривдника, наявністю тимчасового заборонного припису через насильство в сім`ї, винесеного відносно кривдника [PERSON] правоохоронними органами та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП постановами суду. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що [PERSON] , як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків, неприязних відносин, які склалися між сторонами, намагання в грубій неприйнятній формі вирішити конфлікти - існує вірогідність повторного вчинення домашнього насильства, тому заявниця потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім того, про необхідність видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] , судом враховується, системність протиправної поведінки [PERSON] , який не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії стосовно заявниці, не бажає змінювати свою поведінку, а тому суд погоджується з доводами заявниці про ризик продовження кривдником таких дій стосовно неї. \~Враховуючи усі\~надані заявником\~докази,\~з огляду\~на встановлені\~судом обставини,\~суд,\~приходить до\~висновку,\~про обґрунтованість\~заяви та\~необхідність видачі\~обмежувального припису\~відносно [PERSON] ,\~шляхом встановлення\~заходу тимчасового\~обмеження прав\~кривдника,\~ строком на 6 місяців та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved