Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Світанок» про скасування комунальних нарахувань та відшкодування шкоди, у якому просив суд: 1) Ухвалити рішення про скасування комунальних нарахувань КП БМР «Світанок» за послуги з водопостачання та полив води померлим особам [PERSON] та [PERSON] , які проживали за адресою: [ADDRESS] , в сумі 2853,86 грн.; 2) Зобов`язати КП БМР «Світанок» провести перерахунок платежів за послуги з водопостачання холодної води та полив за період з 23.07.2022 по 18.05.2024; 3) Зобов`язати КП БМР «Світанок» повернути перераховані ним під впливом омани адміністрацією 1077,57 грн.; 4) Стягнути з КП БМР «Світанок» на користь позивача 1 000 000,00 грн. за завдані йому непоправну моральну шкоду та матеріальні збитки; 5) Стягнуті з КП БМР «Світанок» кошти спрямувати на розрахунковий рахунок [NUMBER] відділення ПУМБ в м. Біла Церква Благодійної організації «благодійний фонд «Максима Грескіна». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] помер батько позивача [PERSON] , які проживали в [ADDRESS] . Станом на 01 серпня 2022 року заборгованість за водопостачання була відсутня. З 27 лютого 2022 року позивач був задіяний у заходах Територіальної оборони міста Біла Церква і на його прохання у вересні та жовтні 2022 року працівники Білоцерківської територіальної громади особистим відвідуванням та засобами телефонного зв`язку інформували адміністрацію КП БМР «Світанок» про зміни у складі зареєстрованих та фактично проживаючих осіб.\~ 18 листопада 2022 року директору комунального підприємства відповідача були надані свідоцтва про смерть батьків позивача та повернуті рахунки повідомлення. Під час розмови позивачем акцентувалася увага консервації житлового приміщення та необхідності встановлення лічильника. Позивач в знак доброї волі авансував відповідачу 1 000,00 грн. в рахунок можливих майбутніх платежів за послуги з водопостачання. Через декілька тижнів сусіди виявили п`ять повідомлень [PERSON] за послуги з водопостачання, сума нарахувань яких зменшена на перераховану позивачем суму щомісячні нарахування за послугу з водопостачання холодної води та полив на померлих осіб не зупинились. Довідкою № 33 від 22 квітня 2022 року встановлено відсутність заборгованості [PERSON] , зазначено одну зареєстровану та проживаючу особу. Дана довідка спричинила позивачеві моральну шкоду. Позивач надіслав на адресу су відповідача 13.08.2023 року лист про вступ у право спадщини та використання житла як дачної садиби, витяги з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади про відсутність проживаючих осіб. Даним листом було зроблено заяву про встановлення лічильника. Регулярні вимоги та попередження про сплату боргу спричинили позивачу фізичний біль та душевні страждання, через що він у березні 2023 року звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря, постійно вживав лікарські засоби та проходив лікування у військовому шпиталі міста Біла Церква. У позивача погіршився слух, появилася тривожність, неврози та напруга призвели до стирання зубів, появилося безсоння. Наміри урегулювати спір телефонними дзвінками, відвідуванням та письмовими повідомленнями залишилися безрезультатними. Як новий власник житла, угоду на водопостачання з відповідачем він не укладав. 12 червня 2024 року позовну заяву зареєстровано судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 14 червня 2024 року позовну заяву було залишено без руху для усунення її недоліків. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 09 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду,\~ відкрито провадження у справі в порядку загального позовного та призначено підготовче засідання на 28 серпня 2024 року. Через неявку відповідача в підготовче засідання, призначене на 28 серпня 2024 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 20 вересня 2024 року. Через перебування головуючого судді на навчанні в НШСУ підготовче засідання, призначене на 20 вересня 2024 року, судом відкладено та повторно призначено на 10 жовтня 2024 року. 20 вересня 2024 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представників зі сторони відповідача. Цього ж дня, від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких у відповідача відсутнє звернення позивача від 18 листопада 2022 року. Позивач вступив у спадщину після смерті батьків та користувався майном. Лічильник для обліку води в будинку не встановлено, через що нарахування проводилися на одну особу, від`єднання від системи центрального водопостачання не проводилося. Відповідач нараховував норму споживання води на одну особу відповдіно до встановленого тарифу 17,76 грн. на 1м3. Норма споживання води складає 4,5 м3 на місяць. У відповідності до ДБН з квітня до жовтня споживачу нараховується сума за полив відповідно до площі земельної ділянки. Квитанція на оплату водопостачання є одночасно актом приймання наданих послуг. Відповідно оплата позивачем коштів в сумі 1077,57 грн. за водопостачання є одночасно і фактом визнання заборгованості і підтвердженням отримання послуги. На підставі акту звірки по особовому рахунку [NUMBER] , суми нараховані позивачу є достовірними та підлягають сплаті. Протокольною ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 жовтня 2024 року. В судовому засіданні 10 жовтня 2024 року позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив суду, що в 2022 році померли його батьки, які проживали в будинку в селі Шкарівка, про що він особисто та через працівників територіальної громади повідомляв керівництво КП «Світанок»", проте вказане підприємство продовжувало нараховувати плату за водокористування до жовтня 2023 року, як за двох проживаючих осіб, а після жовтня 2023 року як за одну проживаючу особу. В квітні 2023 року він повідомив керівництво відповідача про вступ у спадщину та в судовому засіданні додатково пояснив, що в 2022 році він не відвідував будинок свої батьків, у 2023 році дуже рідко, а в з 2024 року використовує вказаний будинок як дачну садибу, періодично у ній проживаючи. КП «Світанок» ще в квітні 2022 року видало довідку про фактичне проживання в селі Шкарівка лише однієї особи, а проте прожовувало до жовтня 2023 року нараховувати плату за користування водою як за двох проживаючих у будинку осіб, що фактично стало підставою для звернення до суду з позовом. В 2023 році він сплатив КП «Світанок» грошові кошти в сумі близько 1000,00 грн.\~ в рахунок попередніх платежів за користування водою. Представник відповідача в судове засідання 10 жовтня 2024 року не з`явився, відповідно до клопотання останнього від 20 вересня 2024 року, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторони відповідача, врахувавши письмові пояснення останнього. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 20 березня 2022 року та 23 липня 2022 року померли батьки позивача [PERSON] та [PERSON] . Станом на 22 квітня 2022 року заборгованість за адресою: [ADDRESS] була відсутня. Через відсутність індивідуального лічильника за вказаною адресою було встановлено тариф 17,76 грн. за 1 куб.м. 20.05.2023 позивачем внесено грошові кошти до КПБМР «Світанок « в сумі 1077,57 грн. 13.09.2023 позивачем скеровано листа до КП БИР «Світанок» про неправомірне продовження нарахування заборгованості за споживання холодної води за адресою: в [ADDRESS] та встановлення лічильника холодної води за вказаною адресою. Станом на 01.08.2022, 29.07.2022, 30.03.2023, 30.06.2023, 03.05.2024 в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані особи були відсутні. 24.08.2023 та 02.04.2024 споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відповідачем направлялося попередження про припинення водопостачання у зв`язку з наявною заборгованістю в сумах 1983,33 грн. та 2773,94 грн. Крім цього , відповідачем за вказаною адресою направлялися повідомлення про нарахування коштів за водопостачання та водовідведення за період часу з січня 2023 року по березень 2024 року. Позивачем надано рецепт на окуляри від 15.04.2023, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорії). Відповідачем до письмових пояснень надано акт звірки від 19..09.2024 по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого з 01.02.2022 по 20.09.2024 за вказаною адресою рахується заборгованість за водопостачання та водовідведення, яка почала нараховуватися з лютого 2023 року до жовтня 2023 року в сумі 159,84 грн. щомісячно, а з жовтня 2023 року до вересня 2023 року в сумі 79,92 грн. щомісячно. Станом на вересень 2024 року становить 3013,70 грн. В серпні 2023 року також нараховано заборгованість за полив в сумі 257,81 грн. В травні 2023 року частково погашено заборгованість на суму 1077,57 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг ч.2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом ч.1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом ч.1 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом ч.1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року затверджено правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Одиницею вимірювання обсягу спожитих споживачем послуг є куб. метр п.19 вказаних Правил. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг споживання наданих послуг у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу п.21 вкаазаних Правил. Згідно з п. 33. Вказаних праивл, плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. П. 36. Вказаних Правил передбачено, що рахунок на оплату спожитих послуг надається споживачу щомісяця на безоплатній основі відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Рахунки на оплату спожитих послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. П.п.7) п. 45 Правил передбачено права споживача на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору; П.п.8) п. 50 Правил передбачено,\~ що виконавець зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором; Відповідно до п.1 ч.2 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону: обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 635 від 14 вересня 2021 року, встановлено комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Світанок», з урахуванням економічного обґрунтування тарифу і забезпечення прибуткової роботи підприємства, тариф у розмірі: на послугу з централізованого водопостачання 17,76 грн. за 1 куб.м (з ПДВ). Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 588 від 25 серпня 2021 року встановлено норму споживання води без лічильника на одну особу 4,5 куб.м. Судом встановлено, що Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Київської області «Світанок» нараховувало заборгованість за водопостачання та водовідведення у житловому будинку по [ADDRESS] з урахуванням наявності за період з лютого 2023 року до жовтня 2023 року у вказаному будинку двох проживаючих осіб, а за період з листопада 2023 року до вересня 2024 року з урахуванням однієї проживаючої особи у даному будинку. Станом на вересень 2024 року за адресою будинку по [ADDRESS] нараховано плату за водопостачання та водовідведення на суму 3 013,70 грн. за мінусом сплачених позивачем в травні 2023 року грошових коштів сумі 1 077,57 грн. Судом встановлено, що вказаний житловий будинок не обладнаний лічильником обліку холодної води, тому нарахування плати за водопостачання та водовідведення проводилося відповідно до кількості і проживаючих осіб та нормативів, затверджених рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради (17,76 грн. за одну особу, з урахуванням 4,5 куб.м.). За період часу з 29 липня 2022 року по\~ 03 травня 2024 року у житловому будинку по [ADDRESS] , відповідно до витягів з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади, були відсутні зареєстровані особи. Колишні власники та жителі вказаного будинку [PERSON] та [PERSON] померли відповідно 20 березня 2022 року та 23 липня 2023 року. Позивач звертався з листом до відповідача щодо неправильності нарахування коштів за водопостачання та водовідведення по вказаному житловому будинку, який отримано 13 вересня 2023 року працівником відповідача, проте залишено без реагування. Приймаючи до уваги те, що за адресою житлового будинку по [ADDRESS] за період з 23 липня 2022 року по\~ 03 травня 2024 року ніхто не був зареєстрований, доказів набуття права власності позивачем на вказаний житловий будинок матеріали справи не містять, суд вважає, що Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Світанок» без достатніх правових підстав нараховано заборгованість за постання холодної води та водовідведення у вказаному житловому будинку з урахуванням проживаючих у ньому осіб (двох осіб за період часу з лютого 2023 року до жовтня 2023 року та однієї особи за період часу з листопада 2023 року до вересня 2024 року). За таких підстав підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] про скасування комунальних нарахувань відповідачем в сумі 2 853,86 грн. та зобов`язання Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Світанок» провести перерахунок платежів за послуги з водопостачання та водовідведення холодної води за період з 24 липня 2022 року по 03 травня 2024 року. З приводу позовної вимоги щодо повернення перерахованих позивачем грошових коштів в сумі 1 077,57 грн., перерахованих під впливом обману, суд виходить з наступного: Згідно зі змісту позовної заяви, позивач авансував одну тисячу гривень відповідачу в знак доброї волі та в рахунок можливих майбутніх платежів за послуги з водопостачання. Вказане позивач підтвердив і в судовому засіданні. Також у матеріалах справи є лист позивача, адресований відповідачеві 13 вересня 2023 року, у якому він зазначив про вступ у право спадщини та користується даним житлом як дачною садибою. Приймаючи до уваги\~ те, що саме позивач зазначив про те, що він вступає у спадщину на вказаний житловий будинок та перерахував грошові кошти відповідачеві в рахунок майбутніх платежів за послуги з водопостачання та водовідведення, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Крім цього, позивачем не доведено факту обману останнього зі сторони працівників відповідача, які б сприяли перерахуванню позивачем грошових коштів в рахунок майбутніх платежів за водопостачання та водовідведення. З приводу позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі одного мільйона гривень суд зазначає наступне: Частинами першою-третьої статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно з вимогами статті 23 Цивільного кодексу України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.\~ Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої-другої статті 1166 Цивільного кодексу України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з вимогами частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На підтвердження факту заподіяння позивачу матеріальної та моральної шкоди останнім до матеріалів справи додано лише рецепт на окуляри від 15 лютого 2023 року. Інших доказів заподіяння матеріальної та моральної шкоди позивачу внаслідок дій відповідача матеріали справи не містять. Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів наявності причинного зв`язку між діями відповідача по нарахування заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення та отримання позивачем рецепту на окуляри. За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги щодо заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди зі сторони відповідача. Тому в задоволенні вказаних позовних вимог необхідно відмовити. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ч.6 ст. 141 ЦПК України. Приймаючи до уваги те, що судом задоволено одну позовну вимогу немайнового характеру, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2 422,40 грн. як за дві позовні вимоги немайнового характеру, за яку позивач, як фізична особа мав сплати судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved