Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу з відповідачкою, донька проживає разом з ним починаючи з 2014 року, відповідачка аліменти на утримання доньки не сплачує, не цікавиться донькою, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, припинила будь-які стосунки з дитиною, не цікавиться її життям та успіхами, тощо. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.01.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачем та його представником подані заяви про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини не явки суд не повідомляла, відзив не подано. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника. Представник третьої особи Служби у справах дітей Херсонської міської ради в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому 07.06.2003 року шлюбі, який за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16.12.2014 року розірвано, після розірвання шлюбу дружині залишено дівоче прізвище [PERSON] , що підтверджено копією рішення суду від 16.12.2014 року у справі №668/15564/14-ц (арк. справи 12). [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2010 року (арк. справи 11). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року у справі №759/6625/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів (доходів) заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25.11.2021 р., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на жовтень 2021 р. складає 105849,36 грн. (арк. справи 18). Згідно характеристики середньої загальноосвітньої школи №215 від 02.10.2023 р. №172, [PERSON] навчається у школі з 2 класу (наказ по школі від 15.06.2018 р. №42-у). Вихованням, всебічним розвитком і здоров`ям [PERSON] займається батько, [PERSON] . Батько спілкується з класним керівником на батьківських зборах, за допомогою телефонних дзвінків, повідомлень в соціальних мережах тощо. Мати, [PERSON] не цікавиться у класного керівника [PERSON] навчанням, здоров`ям дитини, батьківські збори не відвідувала (арк. справи 19). З висновку органу Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації №107-2998 від 22.04.2024 року вбачається, що Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, а відповідачкою не спростовано, що [PERSON] вихованням своєї дитини не займається, матеріально її не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться її долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачка, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її дитини, оскільки байдужість відповідачки до дитини свідчить про винну поведінку відповідачки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачкою суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved