Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

20 лютого 2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача Кожухівського Я.І., надійшла вищезазначена позовна заява, з проханням : стягнути з\~ [PERSON] \~ на\~користь ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~заборгованість :\~за Кредитним\~договором №\~1877322\~в розмірі\~13233\~гривні, з яких: 5500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 7733 гривні 00 копійок сума заборгованості за відсотками. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 травня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1877322, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 11.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11082023, в тому числі щодо права вимоги за кредитним договором № 1877322. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13233 гривень. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 березня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін ( а. с. 57). У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до змісту позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно не з`явилася у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений Договір № 1877322 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 5500 гривень, строком на 30 днів, стандартна процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка становить 0,01 % в день ( а. с. 5-9). Умови кредитування також викладені в додатках до договору № 1877322 та паспортах споживчого кредиту. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т921. В цьому зв`язку суд звертає увагу, що умовами Договору було визначено порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація. Так, за змістом пп.4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 Договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткового договору до Договору. Пропозиція (оферта) Клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «ПРОДЛИТЬ КРЕДИТ/ПРОДОВЖИТИ КРЕДИТ» в Особистому кабінет; або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності - штрафних санкцій). Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій (у разі наявності останніх), заява Клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою. Згідно із пп.4.1.6 п.4.1 Договору протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою або за ставкою, що погоджена Сторонами в Додатковому договорі, яка не може бути більшою за розмір стандартної процентної ставки. Крім того, згідно із пп. 4.2.1 п.4.2 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту) (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується) автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Відповідно до пп. 4.2.2 п.4.2 Договору клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів. Відповідно до пп.4.2.3 п.4.2 Договору сторони погодили, що: \~ \~ \~ \~за користування кредитом з період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 Договору. Згідно із пп. 4.2.5 п.4.2 Договору загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користуванні кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернень кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Суд звертає увагу, що відповідно до пп.1.5.1 п.1.5 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 60535,38% річних. Встановлено, що у зв`язку з неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за договором між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» [PERSON] було укладено ряд додаткових договорів з додатками, відповідно до яких було продовжено строк користування кредитом, а саме: від 02 червня 2021 року, від 05 липня 2021 року, від 06 листопада 2021 року та від 11 грудня 2021 року ( а. с. 14, 18, 22, 26). Сторонами визначено остаточний строк повернення кредиту 11.01.2022. 11 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклало з ТОВ «Лінеура Україна» договір факторингу № 11082023, за умовами якого вказане товариство відступило а ТОВ «ФК ЄАПБ» та зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату передати грошові кошти в розпорядження товариств за плату та на умовах, визначених договорами, що підтверджується договорами, актами прийому-передачі реєстру боржників, витягами з реєстру боржників, додатковими угодами до договору факторингу ( а. с. 30-32). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 11082023 від 11.08.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 13233 гривень ( а. с. 34). Відповідно до ст. 626 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Нормою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 509\~ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту та Додаткові договори до вказаного Договору між відповідачем та фінансовою установою ТОВ «ЛУНЕУРА УКРАЇНА» було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. Ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Доказів, які б спростовували ці обставини відповідачем суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Факт їх укладення та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорюється. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Доказів протилежного суду надано не було. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Як вказує\~позивач,\~що підтверджується\~Витягом з\~Реєстру боржників\~до Договору\~факторингу №11082023\~від 11.08.2023\~(а.с.34)\~заборгованість відповідача\~за Кредитним\~договором №\~1877322\~ становить\~13233\~гривні, з яких: 5500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 7733 гривні 00 копійок сума заборгованості за відсотками. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором\~№ 3236683\~в розмірі\~13233\~гривні, з яких: 5500 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 7733 гривні 00 копійок сума заборгованості за відсотками. У зв`язку із задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028 гривень (а. с. 1) підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved