Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію в розмірі 17404,23 грн., заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 615,04 грн. за період з 01.11.2020 року до 31.01.2024 року, інфляційних витрат у розмірі 519,98 грн. та 3% річних в розмірі 142,92 грн., за період з 01.01.2021 року до 23.02.2022 року, поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі у розмірі 84,00 грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн., та отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) у розмірі 35,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що позивач в опалювальний період надає відповідачам теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі використовували послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від неї. Крім того, зазначає що між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Відповідачі неналежнми чином виконують свої зобов`язання щодо сплати за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування за період з листопада 2020 року по січень 2023 року. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2024 року матеріали цивільної справи за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості направлено на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю. Провадження по справі не відкривалось. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 73, 75). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили, також в установлений ч.7\~ст.178 ЦПК України\~строки не подали до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленими належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8\~ст.178 ЦПК України. Відповідно до\~ч.1\~ст.131\~ЦПК України,\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 68, 70-72, 77, 78), в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 355547594 від 23.11.2023 - квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 9). Згідно відомостей щодо споживачів послуг за постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , особа на яку оформлено особовий рахунок [PERSON] , інші споживачі [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки директора ВО ОКП «ДТКЕ» ЦППтаКО [PERSON] від 05.02.2024 року станом на дату видачі даної довідки жодних звернень споживачів за особовим рахунком № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] , щодо не проведення стягнення з надаванням документів відповідно до\~Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206\~(зі змінами) до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» не надходило (а.с. 8). Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , заборгованість за період з 01.11.2020 року до 31.01.2024 року включно, складає: 17404,23 грн. - заборгованість за теплову енергію; 615,04 грн. - заборгованість з абонентської плати (а.с. 11). З розрахунку заборгованості 3 % річних та інфляційних втрат вбачається, що за період з 01.01.2021 року по 23.02.2022 року, відповідачам нараховано 3 % річних у сумі 142,92 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 1519,98 грн. (а.с. 13-15). Представником позивача надано акти про підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання ( у зв`язку з початком опалювального сезону) від 01.11.2022 року, 01.11.2023 року, 02.11.2020 року, 25.10.2021 року (а.с. 10, 12, 17). Відповідно до вимог\~статі 322 Цивільного кодексу України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог статей 67\~і\~68 Житлового кодексу України\~наймач зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Зазначений обов`язок споживача також передбачений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення (затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~із змінами) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830. Тобто, положення\~статті 322 ЦК України\~встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга-послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною першою\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 7 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, згідно частини першої статті 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином між відповідачами та позивачем утворилися фактичні договірні відносини з надання послуг з теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачам відповідні послуги. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З відомостей, наданих позивачем, вбачається, що оплата витрат за надану теплову енергію у зазначену квартиру відповідачами не провадилася у повному обсязі. Проаналізувавши зазначений розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що заборгованість по оплаті наданих послуг з теплової енергії в сумі 17404,23 грн. утворилася за період з 01.11.2020 року по 31.01.2024 року включно. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з теплопостачання, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Закріплена в пункті 10 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 ЦК України.\~Інфляційне нарахування\~на суму\~боргу за\~порушення боржником\~грошового зобов`язання,\~вираженого в\~національній валюті,\~та трьох\~відсотків річних\~від простроченої\~суми полягає\~у відшкодуванні\~матеріальних витрат\~кредитора від\~знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника також покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 761/32712/17. Суд визнає правильним надані позивачем розрахунки заборгованості за спожиті послуги з опалення за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.11.2020 року по 31.01.2024 року включно, та 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2021 до 23.02.2022, які відповідають встановленим законодавством порядку і тарифам. Згідно з п. 11 ч. 1\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~плата за\~абонентське обслуговування\~-\~платіж,\~який споживач\~сплачує виконавцю\~комунальної послуги\~за індивідуальним\~договором про\~надання комунальних\~послуг (далі\~-\~індивідуальний договір)\~або за\~індивідуальним договором\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~про надання\~комунальних послуг\~(далі\~-\~індивідуальний договір\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем)\~(крім\~послуг з\~постачання та\~розподілу природного\~газу і\~з постачання\~та розподілу\~електричної енергії),\~що включає\~витрати виконавця,\~пов`язані\~з укладенням\~договору про\~надання комунальної\~послуги,\~здійсненням розподілу\~обсягу спожитих\~послуг між\~споживачами,\~нарахуванням та\~стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог\~постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі. Таким чином, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2020 року до 30 січня 2024 року включно по особовому рахунку № [NUMBER] складає 615,04 грн., яку слід стягнути з відповідачів на користь позивача. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Відповідачкою, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з вини відповідачів порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з опалення, внаслідок чого за період з 01.11.2020 року по 31.01.2024 року включно, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заподіяно шкоду із несплати у повному обсязі щомісячних платежів у сумі 17404,23 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі. Окрім того, з відповідачів слід стягнути заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 615,04 грн., 3 % річних у сумі 142,92 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 519,98 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.п 1 пункту 1 частини 2\~ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»\~з позовної\~заяви майнового\~характеру,\~яка подана\~юридичною особою,\~справляється судовий\~збір в\~розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч. 3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»\~розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 19.03.2024, тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422,40 грн. (3028 х 0,8), який сплачений позивачем та підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів. Відповідно до п. 4 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 35,00 грн., що підтверджується квитанцією № 3814-2MLA-6U4E від 23.11.2023 року, та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі на суму 84,00 грн., на підтвердження чого надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 14 березня 2024 року на загальну суму 630 грн. та загальною кількістю відправлених пакетів документів 15 штук, тому ці витрати слід стягнути з відповідачів на його користь.

Outcome: approved