Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

09 березня 2023 року, позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором б/н від 29 листопада 2011 року в сумі 56 842 гривень 38 копійок та, крім того, судового збору в розмірі 2 684,00 грн. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 29 листопада 2011 року. 14 серпня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКА «ПРИВАТБАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком є договір. На протязі строку дії договору кредиту відповідач постійно порушував умови договору, кредит та проценти за користування кредитом сплачував не в строк і не повністю. Оскільки відповідач допустив однобічну відмову від виконання зобов`язань, чим істотно порушив умови кредитної угоди, то станом на 29 січня 2023 року заборгованість по кредитному договору № б/н від 29 листопада 2011 року в загальному розмірі становить 56 842 гривні 38 копійок. Так, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 56 842 гривні 38 копійки та, крім того, судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2 684 гривень 00 копійок. Заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 08 травня 2023 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 15 травня 2023 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03 квітня 2024 року заяву відповідача задоволено. Скасовано заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2023 року по справі № 333/1799/23 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКА «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 16 серпня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про доручення доказів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити на підставі доказів зазначених у позові. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач зареєстрований у системі «Електронний суд». Судові повістки були доставлені до електронного кабінету, що підтверджується довідками про доставку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997\~року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 29\~листопада 2011\~року між\~ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правнаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Із виписки за договором № б/н за період з 23 квітня 2012 року по 29 січня 2023 року вбачається, що відповідач [PERSON] , постійно користувався наданими банком кредитними коштами у власних потребах, частково вносив кошти на погашення заборгованості за кредитом /а.с.6-41/. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 29 листопада 2011 року, наданим позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним договором станом на 29 січня 2023 року складає 56 842 гривні 38 копійок, з яких: 46 498 гривень 29 копійки - заборгованість за тілом кредиту; 10 344 гривні 09 копійок - заборгованість за простроченими відсотками /а.с.41/. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання Банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві. Підпис відповідача підтверджує той факт, що він був повністю проінформовани про умови кредитування в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі /а.с.44/. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того з якими саме Тарифами та Умовами була ознайомлений [PERSON] , підписуючи заяву від 29 листопада 2011 року. Відповідно до ст.1055 ЦПК України\~Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Звертаючись із позовом до суду, банк просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентам за користування кредитними коштами. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 29 листопада 2011 року, позивач посилався на Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, заяву відповідача, паспорт споживчого кредиту, підтверджуючи той факт, що вона була повністю проінформованою про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були йому наданні для ознайомлення, як невід`ємні частини спірного договору. Під час вивчення в судовому засіданні матеріалів справи, судом встановлено, що надані в якості додатків витяг з Тарифів та Умов обслуговування кредитних карток не має підпису відповідача, та неможливо встановити з якими тарифами та умовами було ознайомлено останнього на день укладення кредитного договору. З огляду на викладене розрахунок позивача щодо заборгованості по відсотках є необґрунтованим, оскільки відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Нарахування заборгованості по відсотках яка зазначена у розрахунку заборгованості не передбачена умовами договору та типу кредитування. Позивачем не було надано суду примірник Умов та Правил банківських послуг, які містили б підпис відповідача про ознайомлення з умовами кредитування, окрім заяви від 29 листопада 2011 року. Надані позивачем у якості доказів заява позичальника від 29 листопада 2011 року та паспорт споживчого кредиту не можуть свідчити про дотримання прав споживача послуг, не мають між собою жодного зв`язку, тому що в кожному з них не має застереження про їх поєднання взаємними договірними умовами. Судом також вивчено розрахунок заборгованості за кредитним договором від 23 квітня 2012 року, який наданий позивачем, а відповідач категорично заперечує щодо визнання його належним доказом. Вирішуючи питання належності як доказу наданого розрахунку банком, суд вважає його належним доказом, який встановлює виникнення заборгованості у відповідача та її зміни на протязі користування відповідачем кредитними коштами. Оскільки відповідач не надає до суду контррозрахунку заборгованості на розрахунок наданий банком, суд приходить до висновку, що це є способом захисту відповідача. Укладений між сторонами кредитний договір у виді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Судом встановлено, що Анкета-заява укладена між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» не містить погодження між сторонами щодо стягнення відсотків за користування кредитом, прострочення сплати кредиту та взагалі нарахування будь-яких штрафних санкцій. Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №б/н від 29 листопада 2011 року АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит. Однак [PERSON] порушив вимоги кредитного договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 46 498 гривень 29 копійок, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі \~2 684 гривень 00 копійок, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 2\~193 гривні 11 копійок. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 листопада 2011 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial