Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовну заяву мотивовано тим, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. винесено виконавчий напис № 9134, яким звернуто стягнення заборгованості у безспірному порядку з боржника [PERSON] .. Представник позивача вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 18.07.2024 року подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Новоукраїнського районного суду від 18.07.2024 року задоволено. Ухвалою від 18.07.2024 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до судового розгляду. 30.09.2024 року від представника позивача - адвоката Єльнікової Н.О. через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу, долучено докази. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, 01.10.2024 р. через канцелярію суду від представника надійшла заява, в якій остання позовні вимоги підтримує повністю, а розгляд справи просить провести без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 23.09.2024 р. через систему "Електронний суд" від представника надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 1 500 грн., посилаючись на критерій розумності, неспівмірності до предмета спору та через типовість та нескладність судового процесу. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило. Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. в судове засідання з невідомих причин не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить особистий підпис від 16.09.2024 р. у зворотньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання повістки про виклик до суду. Будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. винесено виконавчий напис № 9134 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ОПТІМА ФАКТОРИНГ", який є правонаступником ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", заборгованості за кредитним договором № 7754691 від 22.06.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" за період з 22.10.2018 року по 06.01.2021 року у загальному розмірі 11 307 (одинадцять тисяч триста сім) гривень (а.с. 9). 19.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження № 65209665 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 9134 від 20.01.2021 року щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "ОПТІМА ФАКТОРИНГ" заборгованості у розмірі 11 307 (одинадцять тисяч триста сім) гривень 00 коп. (а.с. 17). Позивач вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 20.01.2021 року № 9134 таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і не підлягає виконанню. Так, відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1)якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Оскільки представник позивача заперечує укладення будь-якого кредитного договору з ТОВ "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", крім того, він не отримував жодного повідомлення про заборгованість перед відповідачем, тому вважає, що зазначений виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушеням вимог законодаства, тому не підлягає виконанню, оскільки мав бути підтверджений документами про безспірність грошових вимог. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, наведені вище судом підстави свідчать про необхідність скасування спірного виконавчого напису нотаріуса. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 20.01.2021 року існували підстави, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості боржника [PERSON] перед стягувачем ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за кредитним договором № 7754691 від 22.06.2018 р. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Горай О.С. за № 9134 від 20.01.2021 року повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Щодо стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідача на його користь, суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У позовній заяві представник позивача, з поміж іншого, просила стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 17 000, 00 грн.. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником представлено суду копію договору про надання правової допомоги від 02.07.2024 р., додаткову угоду № 1 від 02.07.2024 р., де зазначено послуги та їх вартість, що загалом складає 7 000 грн., акт виконаних робіт з надання правової допомоги від 30.09.2024 р., відповідно до якої акдвокатом було виконано слідуючий об`єм роботи: консультація адвоката (1 год.) - 500 грн., вивчення та аналіз судової практики, збір документів до матеріалів справи - 2 500 грн.; підготовка позовної заяви - 2 000 грн.; підготовка заяви про забезпечення позову - 1000 грн.; представництво інтересів в суді - 1000 грн., а загалом вартість послуг складає 7 000 грн. Представник відповідача свою позицію з приводу розподілу витрат на професійну правничу допомогу висловив у заяві про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якій представник зазначив, що витрати заявлені позивачем є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та не відповідають критерію реальністю таких витрат, розумності їх розміру. З огляду на викладене просив зменшити витрати на правову допомогу заявлені позивачем. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. При цьому суд звертає увагу, що представник відповідача клопотав перед судом про зменшення судових витрат та витрат на правову допомогу. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності опрацьовування певного обсягу матеріалів справи для якісного представництва інтересів, з огляду на порядок вирішення спору (у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін), суд вважає за можливе за клопотанням сторони відповідача задовольнити та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4 000 грн. Розмір витрат на професійну правничу допомогу, що визначено представником позивача на рівні 17 000 грн. є завищеним, несправедливим, та належним чином перед судом не обґрунтованим, такий розмір за наведених фактичних обставин справи суперечить принципу розумності розподілу судових витрат. Крім того, представником позивача до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт, загальна вартість послуг яких складає 7 000 грн.. Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням висловленого представником відповідача заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх не співмірності, суд дійшов висновку, що саме витрати на рівні 4 000 грн. є справедливими та обґрунтованими, оскільки саме в цій сумі витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг. До аналогічних висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа N 755/9215/15-ц провадження N 14-382цс19). Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-факторинг» на користь позивача 1 211,20 грн. та 605,60 грн. судового збору. Оскільки позовні вимоги з визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.07.2024 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: approved