Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою посилаючись на те, що [PERSON] , народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявниця являється дочкою померлої та спадкоємцем першої черги за законом, однак оформити спадкові права на вказане майно [PERSON] не може, оскільки правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавці, а саме свідоцтво № [NUMBER] на право власності на житловий будинок від 27.09.2002 видане на підставі рішення виконавчого комітету Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, на ім`я [PERSON] . Інших спадкоємців, передбачених законом чи заповітом не має. [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак останній було відмовлено в оформленні спадщини через те, що у свідоцтві про право власності на будинок, співвласницею зазначена [PERSON] . Просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] - Свідоцтва про право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , за [NUMBER] від 27.09.2002, видане виконавчим комітетом Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. У судове засідання представниця заявниці адвокат Басараб О.Д. не прибула, 22.08.2024 від останньої засобами системи «Електронний суд» надійшла заява в якій зазначено, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності сторони заявника. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Ладижинської міської рада Гайсинського районну Вінницької області у судове не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. За змістом частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови його належного повідомлення, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави задля часткового задоволення заяви, з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Із свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.03.1981 (а.с.9) вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 02.07.1978 (а.с.8) встановлено, що [PERSON] одружився з [PERSON] , після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.02.1985 (а.с.7) убачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.2005 (а.с.22), копією рішення Ладижинського міського суду у справі № 135/365/14-ц від 24.03.2014 (а.с.23) та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2017 (а.с.21) підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , в результаті укладення шлюбу, змінила прізвище на « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2024 (а.с.10) встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , у віці 79 років, відповідний актовий запис № 86; Згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] на житловий будинок від 11.10.2002, виданого виконавчим комітетом Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.6) убачається, що житловий будинок розташований, за адресою: [ADDRESS] належав у рівних частках [PERSON] , 1934 року народження, [PERSON] , 1944 року народження та [PERSON] , 1985 року народження. Із копії домової книги розділ ІІІ (Прописка/реєстрація) (а.с.12) вбачається, що у будинку [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 981 від 19.06.2023 (а.с.18), [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/3 частки житлового будинку адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , згідно свідоцтва [NUMBER] від 27.09.2002 року, право власності зареєстроване КП «Тульчинський МБТІ» 11.10.2002, номер запису, в реєстровій книзі ФЖ№1, Р№46 (а.с.18) Із копії роз`яснення приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу від 05.06.2024 року за № 79/02-146 (а.с.17) вбачається, що [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини через те, що у свідоцтві про право власності на будинок, співвласницею зазначена [PERSON] , а спадкодавець [PERSON] , у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. ст. 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 частини 1статті 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі в даному випадку необхідне для оформлення спадщини. Враховуючи те, що встановлення вказаного факту необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав та в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, з огляду на те, що в судовому засіданні встановлено, що дійсно свідоцтво № [NUMBER] на право спільної власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] від 11.10.2002, видане виконавчим комітетом Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, « [PERSON] , 1934 року народження, [PERSON] , 1944 року народження та [PERSON] , 1985 року народження в рівних частках» належало «в 1/3 частці [PERSON] , 1944 року народження», яка померла [INFO] , у зв`язку з чим заява підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення, в порядку розгляду справ окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial