Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

17 липня 2024 року КП «Гадяч-житло» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Відповідно до ч.1\~ст.274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді\~від 26\~липня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 29.07.2024 Відповідач цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 02.08.2024., відзив на позов не надав. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відзив на позов відповідачем у визначений термін теж не надано. \~Згідно з ч.1\~:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_8658/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8658" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8\~статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~За таких обставин, у відповідності до положень ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої\~статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ч.2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що [PERSON] наказом КП «Гадяч-житло» від 05.01.2018 № 2-к прийнятий на посаду тракториста з 09.01.2018. 09 липня 2021 року [PERSON] , перебуваючи у трудових відносинах з позивачем, керуючи транспортним засобом колісним трактором марки «МТЗ» з реєстраційним номером [NUMBER] , не дотримавшись вимог Правил дорожнього руху, вчинив ДТП, внаслідок якого потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Наказом КП «Гадяч-житло» від 23.09.2022 № 91-к [PERSON] відсторонено від роботи тракториста 4 розряду з 23 вересня 2022 року 12 год відповідно до ст. 46 КЗпП України. Наказом № 92-к від 23.09.2022 звільнено [PERSON] з посади тракториста 4 розряду з 23 вересня 2022 року відповідно до пункту 7 частини 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані. Отже [PERSON] на момент ДТП перебував у трудових відносинах КП «Гадяч-житло», виконував трудові обов`язки тракториста. Вироком Гадяцького районного суду від 06 червня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Цивільний позов [PERSON] до Комунального підприємства «Гадяч-Житло», [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Гадяч-Житло» на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 66850 (шістдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень вартість пошкодженого автомобіля, 4200 (чотири тисячі двісті) гривень витрати на проведення експертизи, 38500 (тридцять вісім тисяч п`ятсот) гривень витрати на правову допомогу, 500000 (п`ятсот тисяч) гривень - моральну шкоду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2024 року вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року щодо [PERSON] змінено в частині призначення покарання та цивільного позову. [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання визначеного судом першої інстанції - на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки. Цивільний позов в частині стягнення матеріальних збитків змінити та стягнути з Комунального підприємства «Гадяч-Житло» на користь [PERSON] 82 531 / вісімдесят дві тисячі п`ятсот тридцять одну гривну/ 38 коп. матеріальної шкоди. В іншій частині вирок суду залишити без змін. Постановою старшого державного виконавця Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булах А.А. відкрито виконавче провадження № 75481548 від 08.07.2024 про стягнення з Комунального підприємства «Гадяч-Житло» 66850 гривень вартість пошкодженого автомобіля, 4200 гривень витрати на проведення експертизи, 38500 гривень витрати на правову допомогу, 500000 гривень - моральну шкоду. На виконання вироку в липні 2024р. позивачем сплачено на користь потерпілої сторони 5070 грн., в якості відшкодування витрат понесених потерпілою на експертизу, мінімальні витрати виконавчого провадження, виконавчий збір 10% із сплаченої суми (а.с. 43-44). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було спричинено тілесні ушкодження малолітньому пасажиру [PERSON] та пошкоджено транспортний засіб марки \~«RENAULT» моделі «KANGOO» з реєстраційним номером [NUMBER] обставини даного ДТП не потребує доказуванню, оскільки встановлена вироком суду. Надаючи оцінку доводам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки під час ДТП, внаслідок якої з вини водія [PERSON] була завдана шкода потерпілому [PERSON] , водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Гадяч-Житло», а транспортний засіб колісний трактором марки «МТЗ» з реєстраційним номером [NUMBER] , на праві власності належав КП «Гадяч-Житло», тому відповідну цивільну відповідальність за шкоду на підставі ч.1 ст.1172, ст.1187 ЦК України несе підприємство. Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст.1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою він перебуває в трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Відповідно до положень ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно з ч.2 ст.130 КЗпП умовами настання матеріальної відповідальності працівника є пряма дійсна шкода; протиправна поведінка працівника; вина в діях чи бездіяльності працівника; прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Пряма дійсна шкода завдана діями [PERSON] проявляється у виплаті на користь інших суб`єктів - потерпілій [PERSON] у порядку відшкодування шкоди, оскільки організація КП «Гадяч-житло» відповідає за шкоду, заподіяну діями її працівників. Протиправна поведінка та вина в діях відповідача підтверджується вироком суду по справі №526/2352/21 (а.с.15-37) Причинний зв`язок між протиправною та винною дією і шкодою, яка настала є прямим, оскільки шкода завдана внаслідок ДТП вчиненого [PERSON] відшкодовувалася КП «Гадяч-житло», як роботодавцем за шкоду, яку наніс працівник під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, що безпосередньо нанесло майнову шкоду товариству. Відповідно до підпункту 3 ч.1 ст.134 КЗпП України, якщо шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, та працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «Гадяч-житло» до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) та стягти з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 5070 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved