Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

19 березня 2024 року через систему "Електронний суд" АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 01.11.2019 року між АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2001441649901, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 10000,00 грн., який пізніше було збільшено до 49999,83 грн. Відповідач не виконував свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, тому станом на 01.02.2024 року заборгованість відповідача становить 93524,81 грн., з яких: 49999,83 грн. заборгованість за кредитом; 43524,98 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 93524,81 грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 08.04.2024 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 60). 22.04.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі за безпідставністю, оскільки відповідачка заперечує підписання як кредитного договору № 2001441649901, так і паспорта споживчого кредиту, підписана відповідачкою заява до договору "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" не містить в собі відповідної домовленості сторін про порядок нарахування простроченої заборгованості по кредиту. З виписки по заборгованості неможливо встановити розмір заборгованості відповідача, оскільки в цьому документі не є деталізованими нараховані сплачені суми в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту або відсотками, також не вказано розмір відсоткової ставки, за якою здійснювалося нарахування (а.с. 84-86). Разом з відзивом на позовну заяву стороною відповідача подано до суду клопотання про витребування від позивача оригіналів документів, а саме заяви № 2001441649901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.11.2019 та оригіналу Паспорту споживчого кредиту від 01.11.2019 (а.с. 81-82). 01.05.2024 стороною позивача направлено до суду відповідь на відзив, в якому просять позов про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" задовольнити в повному обсязі за обставин викладених у позовній заяві та долучених до неї письмових доказах (а.с. 72-75). В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви представник просив розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4). Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, разом з клопотанням про витребування доказів представник відповідача направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника (а.с. 82). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості із відповідача [PERSON] на користь АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", представник позивача зазначив, що 01 листопада 2019 року між АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2001441649901. На підтвердження, як на підставу для задоволення позову, стороною позивача приєднано до матеріалів справи копію Заяви №\~2001441649901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01 листопада 2019 року та копію Паспорту споживчого кредиту, які підписані відповідачкою [PERSON] (а.с. 13 зворотна сторона, 14). Вказані вище документи не розглядається судом як електроні докази по справі з огляду на зазначене. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за КЛОПОТАННЯМ УЧАСНИКА справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Не погоджуючись із заявленими вимогами позивача та з метою підтвердження наданих суду письмових доказів, стороною відповідача заявлено клопотання про витребування від позивача оригіналів документів, а саме заяви № 2001441649901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.11.2019 та оригіналу Паспорту споживчого кредиту від 01.11.2019. Ухвалою суду від 27.05.2024 позивача зобов`язано надати суду вище вказані оригіналів документів (а.с. 98). Позивач вимоги ухвали суду від 27.05.2024, як і наступну ухвалу суду від 05.07.2024 року (том 1 а.с. 115) про надання оригіналів документів не виконав, про причини невиконання ухвали суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання документів суду не надіслав, а також у порушення вимог ст. 95 ЦПК України не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу або де знаходяться відповідний документ. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. З огляду на вище зазначене судом не приймаються до уваги про розгляді даної справи долучені до матеріалів справи електронні копії письмових документів наданих стороною позивача, а саме: 1)\~електронну копію Заяви №\~2001441649901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01 листопада 2019 року; 2)\~електронну копію Паспорту споживчого кредиту, які підписані відповідачкою [PERSON] (а.с. 13 зворотна сторона, 14). Інших доказів на те, що між сторонами виникли кредитні правовідносини стороною позивача до суду не надано. За таких підстав суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що між сторонами по справі був підписаний Кредитний договір № 2001441649901, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що є вагомою підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку із його недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed