Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факти, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення майнових прав, а саме що померлий [PERSON] проживав постійно спільно з [PERSON] з червня 2005 року по день його смерті, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як доньки та батька; встановити факт належності сертифіката про право на земельну частку (пай) ХМ № 0314027, що виданий Новоушицькою районною державною адміністрацією 25 квітня 1997 року на ім`я [PERSON] - [PERSON] . В обґрунтування заяви вказала, що померлий [INFO] [PERSON] був її батьком. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку. Зазначає, що на момент смерті батько фактично проживав разом із нею по [ADDRESS] , тому вважає себе такою, що прийняла спадщину в силу вимог статті 1268 ЦК України. Будучи спадкоємцем за законом, заявник вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту спільного проживання із спадкодавцем, необхідністю доведення факту родинних відносин спадкодавця і заявниці, та належності спадкодавцю сертифіката про право на земельну частку (пай). Причиною для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину також була розбіжність у свідоцтві про народження заявниці, де прізвище її батька зазначене як « [PERSON] », а у свідоцтві про його смерть - « [PERSON] », в той же час у сертифікаті про право на земельну частку (пай) батько заявника також значиться як « [PERSON] », що не відповідає відомостям які містяться у свідоцтві про смерть, а тому просить встановити суд вказані факти, що мають юридичне значення. Заявник [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її батько [PERSON] одружився вдруге та проживав у с. Браїлівка. У 2002 році його дружина померла і її родичі наказали йому покинути будинок. Вона ж, як донька, взяла його до себе і з того часу він проживав у с. Глібів до дня своєї смерті у 2006 році. За життя батько працював у колгоспі у с. Браїлівка на різних роботах. Представник заявника - адвокат Соловей О.В. у вступному слові заяву підтримав з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа - Новоушицька селищна рада надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти заяви не заперечила. Процесуальні дії у справі 18 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та виклик свідків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр. 6 на звороті). Зміна прізвища заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] », далі на « [PERSON] », далі на « [PERSON] », далі на « [PERSON] » підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтвом про шлюб (арк. спр.8-11). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( арк. спр. 7). Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) ХМ №0314027 від 25 квітня 1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 2,51 умовних кадастрових гектарів, із земель що перебували у колективній власності КСП «Поділля» с. Браїлівка (арк. спр. 16 на звороті-17). Даними довідок № 378 від 06 вересня 2024 року, №383 від 12 вересня 2024 року підтверджується, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , однак з червня 2005 року фактично за вказаною адресою не проживав (арк. спр. 12,18). Відповідно до довідки № 277 від 06 вересня 2024 року [PERSON] з червня 2005 року до дня смерті проживав без реєстрації разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (арк. спр.12 на звороті). З виписок з погосподарських книг за адресою: [ADDRESS] , за 1953 -1955 роки, вбачається, що за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова домогосподарства, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка (арк. спр.13,14). З виписок з по господарських книг за адресою: [ADDRESS] за 1980 -1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1990 роки, 1991-1995 роки, 1996 - 2000 роки, 2001-2005 роки, 2006-2010 роки, вбачається, що за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова домогосподарства, яка померла [INFO] , [PERSON] - чоловік (арк. спр.13,14,15,16). Також суд установив, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк.спр.34-35). Показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] ,які є сусідами заявника [PERSON] , підтверджується, що разом із останньою в с. Глібів з 2002 року проживав її батько [PERSON] , який переїхав із с. Браїлівка після смерті його дружини. У 2006 році помер у с. Глібів. Заявнику нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт спільного проживання із спадкодавцем, факт родинних відносин померлого [PERSON] та спадкоємця [PERSON] , і належність сертифікату на право на земельну частку (пай) померлому, про що свідчить постанова нотаріуса від 03 вересня 2024 року (арк.спр.11 на звороті). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я чи по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям чи по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті(п.п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України). Судом було встановлено, що у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] батьком зазначений [PERSON] . Обґрунтовуючи необхідність встановлення факту родинних відносин між заявницею та спадкодавцем, [PERSON] вказала, що її батьком був [PERSON] , при цьому при зміні паспортів громадян СРСР її батькові був виданий паспорт зі зміненим прізвищем із [PERSON] на [PERSON] , як наслідок свідоцтво про смерть батька також видане на прізвище [PERSON] . Такі ж відомості щодо прізвища містяться у сертифікаті на право на земельну частку (пай) ХМ №0314027 від 25 квітня 1997 року, який виданий [PERSON] . Досліджені судом письмові докази, зокрема виписки з погосподарських книг містять достатні дані, що з 1952 року в с. Глібів (1952 рік) та в с. Браїлівка (з 1980 до 1995 року) проживав [PERSON] , донькою якого значилась [PERSON] , при цьому з 1996 року в погосподарських книгах за тією ж адресою в с. Браїлівка значиться [PERSON] , що об`єктивно та послідовно вказує на зміну прізвища спадкодавця з [PERSON] на [PERSON] , а також підтверджує факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] , як доньки та батька. Окрім того показання свідків об`єктивно та в достатній мірі підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як батька та доньки, оскільки такі є чіткими, послідовними та не викликають у суду жодних сумнівів у своїй правдивості. В той же час із врахуванням вказаний обставин, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0314027 від 25 квітня 1997 року, оскільки було допущено помилку у написанні прізвища останнього. Щодо встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , що було встановлено судом під час розгляду справи, заяву про прийняття спадщини після смерті останнього у визначений законом строк не подавала, проте вважає себе такою, що прийняла спадщину в силу постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті. Наявні у справі письмові докази, показання свідків [PERSON] , [PERSON] ,підтверджують зазначений факт, оскільки свідки засвідчили у суді, що заявник [PERSON] постійно проживала разом із батьком [PERSON] у будинку [ADDRESS] в період з 2002 року до 2006 року. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, суд не встановив. Таким чином з огляду на викладене, варто зазначити, що відсутність єдиного зареєстрованого місця проживання спадкоємця та спадкодавця не може бути доказом того, що останні не проживали постійно разом на момент смерті спадкодавця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] з червня 2005 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Метою встановлення юридичних фактів є реалізація спадкових прав заявником після смерті [PERSON] . Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved