Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся Вінницький національний технічний університет з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивований\~тим,\~що позивач\~володіє правом\~оперативного управління\~від імені\~держави Україна\~в особі\~Міністерства освіти\~та науки\~будівлею (гуртожиток\~№ 1)\~за адресою:\~ [ADDRESS] . [PERSON] працював\~деканом факультету\~електроенергетики та\~електромеханіки та\~доцентом за\~сумісництвом в\~Вінницькому національному\~технічному університеті\~(ВНТУ),\~у зв`язку\~з чим\~йому в\~2006\~році було\~надано дозвіл\~проживати в\~студентському гуртожитку\~№1\~ житлове\~приміщення [ADDRESS] ,\~згодом там\~були зареєстровані\~він та\~члени його\~сім`ї у\~складі:\~дружини [PERSON] ,\~1979\~року народження,\~дочки [PERSON] ,\~2002\~року народження,\~та сина\~ [PERSON] ,\~2008\~року народження.\~31.08.2006\~між позивачем\~та [PERSON] \~було укладено\~договір №\~31\~адміністрації Вінницького\~національного технічного\~університету з\~працівником університету,\~тимчасово поселеним\~з сім`єю\~в студентський\~гуртожиток №\~ [NUMBER] \~та додаткову\~угоду до\~нього.\~Дружина,\~дочка та\~син [PERSON] \~покинули територію\~України після\~повномасштабного вторгнення\~Російської Федерації.\~Дружина та\~дочка самостійно\~в добровільному\~порядку знялись\~з реєстрації\~місця проживання\~в студентському\~гуртожитку [ADDRESS] ). 11.03.2024 [PERSON] звільнився з роботи у ВНТУ за власним бажанням та виїхав за кордон, проте з реєстрації в помешканні не знявся, порушивши умови договору № 31. Відповідачі не працюють та/або не навчаються у позивача, проте їх місце проживання продовжує бути зареєстрованим у студентському гуртожитку Вінницького національного технічного університету. Відповідачі у житловому приміщенні в студентському гуртожитку № [NUMBER] (жиле приміщення [ADDRESS] ) не проживають, своїх особистих речей у ньому не зберігають, оскільки їх члени сім`ї та вони самі виїхали за кордон, де нині і проживають. При цьому, реєстрація місця проживання відповідачів у спірному житловому приміщення створює позивачу перешкоди у реалізації права користування та розпоряджання майном (житлом). Вищезазначене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням секції по [ADDRESS] (Гуртожиток № 1 Вінницького національного технічного університету). Ухвалою суду від 05.08.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Також,\~даною ухвалою\~суду до\~участі усправі орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, який зобов`язано надати висновок щодо розв`язання спору, та запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. У строк, визначений судом ухвалою суду від 05.08.2024, від відповідача, діючого в своїх інтересах та інтересах співвідповідача як його законний представник, на електронну адресу суду надійшов відзив на позов, зі змісту якого вбачається визнання відповідачами позовних вимог. У судове засідання відповідачі не з`явились, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Водночас, 23.09.2024 від відповідача, діючого в своїх інтересах та інтересах співвідповідача як його законний представник, надійшла заява про визнання ним позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Представник позивача та представник органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради не заперечували щодо розгляду справи у відсутність відповідачів. Враховуючи вищевикладене, думку представника позивача та представника органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, заяву відповідачів, а також положення ст.ст. 198, 223 ЦПК України, суд ухвалив провести засідання у відсутність відповідачів (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). У підготовчому засіданні представником органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради надано суду висновок Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 31/00/011/155383 від 19.08.2024 про доцільність визнання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] . Представник позивача в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо прийняття судом визнання відповідачами позовних вимог. Представник органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради підтримала поданий висновок Виконавчого комітету Вінницької міської ради. Судом встановлено, що заява відповідача, діючого в своїх інтересах та інтересах співвідповідача як його законний представник, про визнання ними позовних вимог надійшли до суду до початку розгляду справи по суті. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом, з метою з`ясування чи не суперечить визнання відповідачами позовних вимог закону та чи не порушує таке визнання прав, свобод чи інтересів інших осіб, встановлено наступне. Згідно витягу з Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію іншого\~речового права\~від 04.07.2017\~Вінницький національний\~технічний університет володіє правом оперативного управління від імені держави Україна в особі Міністерства освіти та науки будівлею - гуртожиток № 1 за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12) 31.08.2006 між ректором Вінницького національного\~технічного університету та [PERSON] було укладено договір № 31 адміністрації Вінницького національного технічного університету з працівником університету, тимчасово поселеним з сім`єю в студентський гуртожиток № [NUMBER] та додаткову угоду до нього, на виконання умов яких 11.12.2006 [PERSON] - доценту кафедри ЕМСАПП було видано ордер № 08 на жилу площу в гуртожитку [ADDRESS] . (а.с. 11, 13-14) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.10.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3568. (а.с. 17) З витягу з наказу Вінницького національного технічного університету Міністерства освіти і науки України № 58/оп від 07.03.2024 вбачається, що [PERSON] 11.03.2024 було звільнено з роботи у Вінницькому національному технічному університеті за власним бажанням. (а.с. 18) Відповідно до п. 2 договору № 31 від 31.08.2006 працівник зобов`язаний звільнити виділену для тимчасового проживання секцію в разі, зокрема, звільнення з роботи в університеті. З відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру № 720162 та № 720186 від 02.08.2024 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 43-44) З акта обстеження житлового приміщення від 27.06.2024 вбачається, що [PERSON] та його син [PERSON] , у вищевказаному приміщенні не проживають (виїхали за межі території України). (а.с. 22) Вищевказане узгоджується із змістом заяви про визнання позовних вимог. Згідно із ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Право відповідачів на користування чужим майном (спірною житловою кімнатою у гуртожитку) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ст. 406 ЦК України. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачами є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою № [NUMBER] в будинку № 3 (корпус гуртожитку № 1 Вінницького національного технічного університету) по вул. Політехнічна (колишня Воїнів-Інтернаціоналістів), тим самим задовольнивши визнаний відповідачем, діючим в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього як його законний представник, позов. Відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» і п.\~50 Порядку\~декларування та\~реєстрації місця\~проживання (перебування),\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~07.02.2022\~№ 265, дане судове рішення після набрання ним законної сили є підставою для зняття відповідачів із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 4\~844, 08 гривень, що підтверджується платіжними інструкціями від 26.06.2024 та від 03.07.2024. (а.с. 35-36) Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому судом прийнято до уваги, що у відповідності до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, а також положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 2\~422, 40 гривень, а з відповідача на користь позивача підлягає сплаті решта судового збору в сумі 2\~422, 40 гривень. Доказів понесення інших судових витрат ні позивачем, ні відповідачами не надано. Враховуючи наведене,

Outcome: approved