Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка розміром 3,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (земельна ділянка площею 1,6027 га з кадастровим номером 5122380800:01:001:0144 та земельна ділянка площею 1,6047 га з кадастровим номером 5122380800:01:001:0145), яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І- ОД № 058543, виданого 05.07.2001 року. У вказаному державному акті по батькові спадкодавця було помилково зазначено як - [PERSON] . Крім того, вказаний Державний акт на право приватної власності на землю втрачений. На протязі 6-місячного строку з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 42/2016. Як зазначає позивач, отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на землю. Дружина спадкодавця [PERSON] та сестра позивача [PERSON] спадщину не приймали, оскільки відмовились від її прийняття на користь позивача. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №058543 виданого 05.07.2001 року та факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку розміром 1,6027 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер 5122380800:01:001:0144), згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №058543 виданого 05.07.2001 року в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на земельну ділянку розміром 1,6047 та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер 5122380800:01:001:0145), згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №058543 виданого 05.07.2001 року в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнала у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 23.05.1977 року Десантненським сіль бюро ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 8 від 23.05.1977 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 14.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3 від 16.01.1974 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.06.1978 року Десантненською сільською радою Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 28 від 16.06.1978 року. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 20.09.1996 року Десантненською сільською Радою народних депутатів, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 09 від 20.09.1996 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 058543, виданого 05.07.2001 року Десантненською сільською радою Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] на підставі рішення XVІІ сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 13.02.2001 року № 10 - XVІІ ХХІІІ, передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,19 гектарів (земельні ділянка з кадастровим номером: 5122380800:01:001:0144 площею 1,6027 га та земельна ділянка з кадастровим № 5122380800:01:001:0145 площею 1,6047) в межах згідно з планом, яка розташована на території Десантненської сільської ради, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2347. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 173 від 10.03.2016 року. Згідно заяви №100 [PERSON] , поданої 19.04.2016 року приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу Одеської області вбачається, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно заяви [PERSON] , поданої 24.05.2016 року приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу Одеської області вбачається, що заявник відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . 24.05.2016 року за №139 до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області надійшла заява [PERSON] згідно якої вона відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку, що належності [PERSON] , який помер [INFO] належали земельна ділянка площею 1,6027 га з кадастровим номером 5122380800:01:001:0144 та земельна ділянка площею 1,6047 га з кадастровим номером 5122380800:01:001:0145, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №058543 виданого 05.07.2001 року та відповідно до приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України\~\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.\~ Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved