Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

ТОВ «ФК "ЄАПБ"» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.05.2023 ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідач в електронній формі уклали договір позики № 5602798, згідно якого відповідач на умовах платності, строковості та зворотності отримав позику на суму 5500 грн. Крім того, 18.05.2023 ТОВ «Авентус Україна» та відповідач в електронній формі уклали кредитний договір № 6675454, згідно якого відповідач на умовах платності, строковості та зворотності отримав кредит на суму 2500 грн. 18.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» і ТОВ «ФК "ЄАПБ"» було укладено договір факторингу № 18-10/23, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «ФК "ЄАПБ"» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених договором. Сторони також погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати новому свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників договору факторингу № 14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 5602798 від 18.05.2023 в сумі 16456 грн. 13.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК "ЄАПБ"» було укладено договір факторингу № 13022024, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК "ЄАПБ"» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату і на умовах, визначених договором. Сторони також погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати новому свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників договору факторингу № 13022024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6675454 від 18.05.2023 в сумі 6977,5 грн. Враховуючи наведене, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі, також зазначив, що у випадку неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку згідно повідомлення про отримання поштового відправлення. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Суд установив, що 18.05.2022 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 5602798,\~відповідно до\~умов якого\~відповідачу надано\~позику у\~розмірі 5500\~грнзі строком повернення 06.08.2023, зі сплатою 2,49000 % на день (а.с.6-15). Згідно договору факторингу № 18/10/2023 від 18.10.2023, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК "ЄАПБ"», останнє набуло право вимоги по ряду договорів, зазначених в реєстрі боржників. Сторони також погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати новому свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги (а.с.16-19). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023 до вказаного договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 5602798 (а.с.20). Відповідно до\~договору про\~надання споживчого\~кредиту №\~667554\~від 18.05.2023,\~який уклали\~ТОВ «Авентус\~Україна» та\~ [PERSON] ,\~останньому на\~надано кредит\~у розмірі\~2500\~грнзі строком кредитування 360 днів, зі сплатою 29653,85 % за весь строк користування кредитом (а.с.26-33). Згідно договору факторингу № 13022024 від 13.02.2024, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК "ЄАПБ"», останнє набуло право вимоги по ряду договорів, зазначених в реєстрі боржників. Сторони також погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати новому свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги (а.с.34-36). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13022024 від 13.02.2024 до вказаного договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором позики № 66754454 (а.с.37). В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість за вказаним вище договорами не сплатив. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з\~частиною ч.1\~ст.1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація\~цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.509-510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). \~ \~ \~ \~Стаття ст.1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України. Як встановлено матеріалами справи, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору позики № 5602798 від 18.05.2023 у нього виникла заборгованість на суму 16456,00 грн, з яких: 5500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10956,00 грн сума заборгованості за відсотками за користування позикою. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору № 6675454 від 18.05.2023 у нього виникла заборгованість на суму 6977,50 грн, з яких: 2500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4477,50 грн сума заборгованості за відсотками. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 509-510, 525-526, 610, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved