Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

ПрАТ «Харківенергозбут» звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за електричну енергію у розмірі 125553,58 грн. та відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що згідно Договору про постачання електричної енергії споживачу №4-1713С від 01.01.2019 року відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. За період з лютого 2022 року по липень 2022 року станом на 01.06.2023 року за [PERSON] утворилась заборгованість, а саме за спожиту електричну енергію у сумі 120044,89 грн., заборгованість по пені у сумі 609,63 грн. та 3% річних у сумі 97,58 грн., тому ПрАТ «Харківенергозбут» вимушене звернутися за захистом сіоїх прав та інтересів до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.10.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.12.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Боговського Д.Є. від 08.01.2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження. 30.07.2024 року до суду від представника позивача ПрАТ «Харківенергозбут» - Курбатової К.С. заява про зміну предмету позову, відповідно до якої просить стягнути на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1200044,89 грн. за договором 4-1713С від 01.01.2019 року, 3% річних у сумі 373,66 грн., за період з 19.10.2021 року по 31.07.2022 року, відшкодувати судові витрати. У судовому засіданні представника позивача ПрАТ «Харківенергозбут» - Курбатової К.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Ашурова А.Р. заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила, що до розрахунків наданих позивачем заперечень немає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. 01 січня 2019 року ПрАТ «Харківенергозбут» та [PERSON] уклали Договір про постачання електричної енергії споживачу №4-1713С. 01 січня 2019 року відповідач [PERSON] заповнив заяву-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу за нерухомим об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Початок постачання електричної енергії з 01.01.2019 року. За умовами Договору про постачання електричної енергії споживачу №4-1713С від 01.01.2019 року, укладеного між ПрАТ «Харківенергозбут» та [PERSON] , цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу з урахуванням статей 633,634, 641, 642 ЦК України (п.1.1 Договору) За цим Договором постачальник продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.2.1). Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні (п.3.1). Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору (п.5.1). Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п.5.2). Порядок і умови розрахунків між Сторонами встановлені пунктами 5.4.-5.13 Договору, згідно яких, крім іншого, в разі несвоєчасної оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати від споживача сплату пені та відшкодування завданих збитків. 01.11.2021 року відповідачем [PERSON] підписано комерційну пропозицію №1 Ф-П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50000 кВт/год на місяць, яким, визначено ціну, спосіб оплати, термін надання рахунку, розмір пені та інші умови. З вересня 2021 року по липень 2022 року відповідачеві надсилалися засобами поштового зв`язку виставлені позивачем рахунки за спожиту електричну енергію, Акти приймання-передачі електричної енергії, а також рахунки на оплату пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. Між сторонами на підставі публічного договору приєднання (договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) та підписаних комерційних пропозицій склалися договірні відносини щодо послуг з приводу постачання електричної енергії за вищевказаною адресою. Згідно п.2.1 Договору, постачальник (позивач у справі) продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов Договору. Відповідно до п.6.2 Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої енергії на умовах укладеного Договору. Відповідно до п. 9.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268 та Закону України "Про ринок електричної енергії" позивач - ПрАТ "Харківенергозбут" - є постачальником універсальних послуг на території Харківської області. Згідно ч.4 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Відповідно до пункту 13 розділу XVII цього Закону, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до п. 6 ч.1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII від 09.11.2017, предметом регулювання якого, крім іншого, згідно статті 2, є також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частин першої третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законодавцем встановлено дві підстави настання відповідальності боржника за прострочення зобов`язання: на підставі договору (неустойка: штраф, пеня); та на підставі закону - відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми). За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved