Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Представник ТОВ «ФК Укрглобал-фінанс» - Руденко К.В. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору № 898454 про споживчий кредит від 14.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] , відповідачу надано кредит у розмірі 15\~000, 00 грн., строком користування до 09.01.2024 року. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору, позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 1,99 % в день (726,3 % річних). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . 26.01.2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс», укладено Договір факторингу № 2601-24-1 від 26.01.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 898454 про надання споживчого кредиту від 14.01.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Кредитного договору. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1046 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 26.01.2024 року становить 111713,89 гривень, яка складається з: - \~ \~ \~ \~14999,99 грн. заборгованість за кредитом; - \~ \~ \~ \~96713,90 грн. заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору. Кредитний договір за ставкою 1,99 за кожен день користування (726,3 % річних) за період з 14.01.2023 року 26.01.2024 року. Стягнення нарахованих процентів за кредитним договором здійснюється за період з дати укладення Кредитного договору до дати відступлення права вимоги за Кредитним договором. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 111713,89 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 08.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, а також надано відповідачу строк для подання відзиву. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 14.01.2023 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір № 898454 про надання споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно із умовами договору, сума кредиту складає 15000 гривень. Строк кредиту 360 днів, з кінцевим терміном повернення 09.01.2024 року. Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Пункт 4.1 (п.п. 4) Кредитного договору передбачає, що товариство має право вимагати повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав та сплати процентів, у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https: //sloncredit.ua та підписаний кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України « Про електронні комерцію». \~ \~ \~ \~Кредитний договір був підписаний відповідачем 14.01.2023 о 08:27:22 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Х 748. 26.01.2024 року між ТОВ «Слон кредит» (далі-клієнт) та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» (далі-фактор) укладено Договір факторингу № 2601-24-1, відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом Фактору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1., п. 2.2. договору). З витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 2601-24-1 від 26.01.2024 року вбачається, що до позивача надійшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором у загальному розмірі 111713,89 грн., що складається із заборгованості за сумою кредиту 14999,99 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 96713,00 грн. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч. 4 вказаної останні, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що договір про надання споживчого кредиту від 14.01.2023 був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та Товариством таких угод, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ч. 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як визначено ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Слід звернути увагу, що договір про надання споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту, якими, зокрема, встановлені умови надання кредиту відповідачу, розмір процентної ставки, строк користування кредитом, підписані сторонами, а отже умови договору були зрозумілі [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, права вимоги за Договором №898454 про надання споживчого кредиту від 14.01.2023 р., укладеним відповідачем із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». Як вбачається з Розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, виданого ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс», позичальник [PERSON] має загальну заборгованість згідно кредитного договору № 898454 від 14.01.2023 року, станом на 26.01.2024 року, яка складає: 111713 гривень 89 копійок, а саме: за кредитом - 14999 гривень 99 копійок, по відсотках - 96713 гривень 90 копійок. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого вона має заборгованість, яку наразі повинен сплатити на користь позивача у встановленому судом загальному розмірі 111713,89 грн. За вказаних обставин судом установлено, що отримані та використані кредитором кошти у добровільному порядку в повному обсязі кредитодавцю не повернуто, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів, а також процентів за користування ними, розмір яких узгоджено сторонами, а тому стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами, суд вважає обґрунтованими. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач не надав відзиву на позовну заяву та будь яких належних доказів на підтвердження своїх заперечень, не довів та не спростував обставини, на які посилається позивач у своєму позові. З урахуванням вище установленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат з відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1,2 частини 2 статті 137 ЦПК України визначено, що За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що передбачено ч. 4 ст. 137 ЦПК України. До матеріалів справи додано Договір № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03 липня 2023 року, укладений між ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал-фінанс» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Руденка К.В. та Акт приймання-передачі наданих послуг № 34 від 08.02.2024 року до договору № 03/07/2023, де зазначена вартість послуги за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором № 898454 про надання споживчого кредиту від 14.01.2023 р., що становить 5000 грн. 00 коп. Зазначену суму позивач сплатив адвокату Руденку К.В., що підтверджується платіжною інструкцією № 635 від 09.02.2024 р. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). Таким чином, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved