Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

1.Стислий\~виклад позиції\~позивача У вересні 2024 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2008 р. від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, мають різні погляди на життя та взаємовідносини у родині, в результаті частих сварок взаємини погіршилися, з 03.06.2024р. мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини не підтримують. Позивач стверджує, що перебування у шлюбі суперечить її власним моральним принципам, а рішення про розірвання шлюбу є остаточним, угоди про утримання дітей між ними не досягнуто, спір про поділ спільно придбаного майна будуть вирішувати в подальшому. У зв`язку з наведеним, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 10.09.2024р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.16). 3.Позиції\~учасників судового\~провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу копію позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі 11.09.2024р. направлено за адресою реєстрації (а.с.17), в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив, натомість надав заяву у якій повідомив, що позов визнає та не заперечує про розірвання шлюбу, судові витрати просить поділити порівну, відзив подавати не буде (а.с.18). Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 01 серпня 2008 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2008р. (а.с.4, 9-10). Сторони від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09.08.2013 р. та серії [NUMBER] від 07.05.2019р. (а.с.5,6). Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру № 776653 від 10.09.2024 р., відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.15). 5.Мотиви суду Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням позивачки залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] . 6.Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, а відтак позивачу слід повернути 605,60 грн сплаченого судового збору з державного бюджету. Згідно ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути решту сплаченого судового збору у розмірі 605, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved