Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

У вересні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] померла [PERSON] . 21 вересня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, згідно якого на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй житловий будинок в с. Калинівщина, земельні ділянки, пай, заповіла [PERSON] . Згідно довідки Білобожницької сільської ради № 583 від 09.09.2024 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , знаходилась на реєстраційному обліку одна. Про існування заповіту позивачці стало відомо в серпні 2024 року, коли в її житловому будинку проводили впорядкування речей, які залишились після її смерті. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що позивачка пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тому [PERSON] просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері строком на три місяці. Від представника позивачки [PERSON] - адвоката Ковалівського Б. В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Білобожницької сільської ради в підготовче судове засідання також не з`явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позову, розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин та добровільності їх визнання. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть від 03.02.2010 серії [NUMBER] . Згідно заповіту, посвідченого 21 вересня 2007 року секретарем Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй житловий будинок в с. Калинівщина, земельні ділянки, пай, заповіла [PERSON] . Позивачка [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність заповіту на її користь. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved