Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

01.11.2023р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди здоров`ю потерпілої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальні збитки в сумі 13 172 грн. 20 коп. одноразово та моральну шкоду в розмірі 70 000 грн. 00 коп. Позов обґрунтований тим, що 01.01.2023р. до відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення, що 01.01.2023р. біля 19 год. по вул. Героїв Врадіївщини смт Врадіївка біля домоволодіння № 57 сталося зіткнення автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого пасажири автомобіля ВАЗ 21122 отримали тілесні ушкодження та вказаний автомобіль було суттєво пошкоджено. У подальшому було встановлено, що пасажири автомобіля ВАЗ 21122, одним з яких була і позивачка, отримали тілесні ушкодження які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень у зв`язку з чим 08.02.2023р. слідчою СВ відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП у Миколаївській області Назаренко В.Ю. була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2023р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Вказаною постановою встановлено, що 01.01.2023р., близько 19 год. 15 хв., по вул. Г. Врадіївщини смт Врадіївка, гр. [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виконуючи маневр повороту праворуч, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, після чого здійснив не контрольований рух повертанням на попередню смугу руху, по якій водій рухався раніше, де здійснив зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля з боковою правою передньою частиною автомобіля ВАЗ 21122, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. б п. 2.3, п. 10.1, п. 12.1, п. 10.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Також судом було встановлено, що [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння про що свідчить результат токсикологічного дослідження № 47 від 09.01.2023р., 2,40 % проміле алкоголю в крові. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані обставини підтверджені і постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.08.2023р., яка набрала законної сили. У зв`язку з вказаною ДТП позивачці було ушкоджено здоров`я через що вона знаходилася на стаціонарному і амбулаторному лікуванні, та лікується і проходить реабілітацію у даний час. Діями винуватця ДТП їй спричинена матеріальна та моральна шкода, яка полягає у наступному. Так, 01.01.2023 вона була доставлена до КНП Кривоозерська багатопрофільна лікарня Кривоозерської селищної ради каретою невідкладної допомоги разом з іншою потерпілою [PERSON] . У вказаному закладі позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з 01.01.2023р. по 06.01.2023р. з діагнозом забій та гематоми лоба, струсу головного мозку, екстирпації лівого різця та вивих правого. Через сильний удар головою та в ротову порожнину їй було вибито одного зуба повністю,та інший вивихнутий. Під час лікування та перебування у медичному закладі препарати купувалися за кошти її сім`ї. У вказаний медичний заклад їздили на транспортному засобі батька [PERSON] , та пальне купувалося за кошти Кітораги. 06.01.2023р. після виписки з лікарні позивачка була змушена за власні кошти їздити 15.01.2023р., 17.01.2023р. та 21.01.2023р. до м. Первомайськ до стоматолога [PERSON] для консультації та лікування. 17.01.2023р. через сильні болі, запалення зубів та ротової порожнини, другий зуб був видалений повністю. У вказаний заклад їздила на автомобілі батька [PERSON] . Висновком лікаря судово-медичного експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради [PERSON] № 3 від 24.01.2023р. підтверджено факт наявності в позивачки легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Позивачка вказувала, що є студенткою Міжнародного гуманітарного університету м. Одеса та через ДТП пропустила велику кількість занять, що вплинуло на її успішність, а тому нею було прийнято рішення лікуватися амбулаторно по місцю навчання. 30.01.2023р. вона звернулася за медичною допомогою до стоматології PLATINUM DENT ФОП [PERSON] де їй було надано консультацію та відповідно призначено лікування спеціаліста, було рекомендовано обстеження комп`ютерна томографія, зони 11 та 21 зубів. Через 2-3 місяці після видалення 11 зуба. На час загоєння рекомендовано заміщення вказаних зубів адгезивним мостоподібним протезом для маскування естетичного дефекту, а також запобіганню тиску на кісткову тканину в зоні зубів 11 та 21 яка загоюється. Цього ж дня було проведено вказані стоматологічні роботи. Лікування увесь час проводилося за власні кошти сім`ї позивачки, оскільки сама позивачка є студенткою, власного заробітку немає. ЇЇ ж сім`я є внутрішньо переміщеними особами через війну, та винаймають будинок у смт Врадіївка. За час лікування було витрачено кошти на придбання ліків та медичні послуги на загальну суму 13 172 грн. 20 коп. Посилаючись на ст. ст. 22, 1187, 1195, 1202 ЦК України, які регулюють питання відшкодування шкоди, в тому числі завданої джерелом підвищеної небезпеки, позивачка вказує, що розмір матеріальної шкоди становить 13 172 грн. 20 коп. Також позивачка вказує, що їй спричинено моральну шкоду, яка полягає у сильному фізичному болі через вибиті зуби, побиті губи, лоб та інші частини обличчя, стрес та душевні страждання, моральні переживання через естетичний вигляд її обличчя, неможливість самостійно та повноцінно харчуватися, що вплинуло на її вагу, зовнішній вигляд, порушення нормальних життєвих зв`язків в особистому та сімейному житті, неможливість повноцінно навчатися через сильні болі. Негативні зміни у житті позивачки вплинули на її щоденний здоровий розклад життя у молодому віці, порушився сон, не могла нормально говорити та спілкуватися з рідними, друзями, святкувати новорічні свята у родинному колі. Вона ж уникала зустрічей з людьми через свій естетичний огляд. Занепокоєння у неї викликає і те. що у неї вже не виростуть свої зуби та що їй ще буде потрібно протезування, встановлення імплантів. Через ДТП не може спокійно їхати в будь-якому транспортному засобі, бо це викликає стрес та переживання. Вона ж часто, за кожним викликом органів досудового розслідування та суду їздила за власний рахунок для проведення слідчих та судових дій. Викликає в неї обурення та негативні переживання і поведінка відповідача після ДТП, який навіть не вибачився та намагався уникнути відповідальності. Обставини трагедії сильно вплинули на емоційний стан позивачки, а тому є потреба в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей, психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, емоційну напругу, почуття образи, наявність потреби у постійній юридичній консультації. Наслідки ДТП потягли нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які і дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Також позивачці, як вона стверджує, змінилося її фінансове становище у бік вимушеного зростання витрат ліки, обстеження, поїздки, і це все одночасно з неможливістю навчатися, працювати, втратою налагоджених зв`язків з що призвело до необхідності позичати грошові кошти, адже через витрати не вистачало грошей на їжу. Їй прийшлося відкладати свої особисті кошти на покупку іншої куртки та мобільного телефону. Тривалий розгляд справ і переживання внаслідок незавершеності конфліктної ситуації призвели до постійних допитів позивачки як потерпілої, фіксованості на негативних спогадах, приниження честі та гідності, засмучення від власного безсилля перед несправедливістю. Відповідач будь-яких коштів не надавав, та добровільно відмовився відшкодовувати кошти, допомагати позивачці у лікуванні. З огляду на вищевикладене, посилаючись на ст.ст. 23, 1167 ЦК України, постанову Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2022р. у справі № 477/874/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021р. у справі № 180/1735/16-ц, позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку визначила у розмірі 70 000 грн. 00 коп. 07.12.2023р. [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зокрема вказував, що згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму ВС Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992р. № 6 розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. По даному факту ДТП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області було відкрито кримінальне провадження яке внесено до ЄРДР 02.01.2023р. за № 12023152200000001 за ч.1 ст. 286 КК України. Згідно протоколу огляду місця ДТП від 01.01.2023р. вбачається, що 01.01.2023р. близько 19.00год. по [ADDRESS] відбулося зіткнення автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] безпосередньо на проїжджій частині по ходу руху автомобіля під керуванням [PERSON] . Про що свідчить наявність осипу битого автомобільного скла на проїжджій частині дороги по ходу руху автомобіля під керуванням [PERSON] . Тобто водій [PERSON] не справився з керуванням свого автомобіля, в порушення вимог п.11.4 ПДР України виїхав на зустрічну полосу в результаті чого відбулося зіткнення зазначених автомобілів по вині водія [PERSON] . По результатам проведення досудового розслідування кримінальне провадження № 12023152200000001 закрито на підставі постанови слідчого ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 08.02.2023р. в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно при даних обставинах відповідач вважає, що в його діях як водія автомобіля Toуota Land Cruiser відсутній склад правопорушення в результаті чого трапилося ДТП відповідно і відсутня вина в скоєнні зазначеного ДТП оскільки він приписи ПДР України не порушував, здійснював керування свого автомобіля по правій стороні дороги по ходу руху автомобіля в напрямку центра смт Врадіївка. Вказував, що при зверненні позивачки до суду з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в результаті ДТП не має посилання на висновок експерта по результатам проведення транспортно-трасологічної експертизи на підставі чого фахово, експертом було б встановлено сліди транспортних засобів на місці ДТП (місце зіткнення) та механізм виникнення цих слідів. Посилання позивачки на ухвалу суду від 20.06.2023р. по справі № 474/193/23, то відповідача було визнано винним лише за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за ст. 124 КУпАП його винним визнано не було, та провадження за цією статтею було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, та всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи. Таким чином відповідач вважає, що обставини викладені у позовній заяві є необґрунтованими, не підтверджені доказами та не свідчать про наявність у його діях вини в результаті чого трапилося ДТП. Позивачка в судове засідання, призначене на 25.09.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Водночас, 05.06.2024р. звернулася на адресу суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій позов підтримує. При цьому позивачка була допитана як свідок в судовому засіданні 24.04.2024р. та її показання не відрізняються від обставин зазначених у позовній заяві. Представниця позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги на просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засідання заперечили проти позовних вимог вказуючи на невинуватість відповідача в дорожньо-транспортній пригоді. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленим таке. Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та з 01.12.2014р. взята на облік внутрішньо переміщених осіб як малолітня/неповнолітня особа, яка прибула разом з внутрішньо переміщеною особою. Фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Проживає з матір`ю [PERSON] (довідка № 4815603259 від 01.12.2014р. з додатком, довідка № 532 від 03.03.2023р., акт обстеження від 02.03.2023р.). Позивачка є здобувачкою 3 курсу Факультету права та економіки Міжнародного гуманітарного університету (ІУ рівень акредитації), спеціальність 081 Право освітнього рівня вищої освіти перший 2Бакалаврський, контракт, денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30.06.2024р. (довідка № 170/03 від 16.03.2023р.). [PERSON] має посвідчення водія [NUMBER] видане ТСЦ 4842 м. Первомайськ від 17.10.2020р., категорії А,В,С (постанова Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/195/23 від 20.06.2023р., постанова Миколаївського апеляційного суду у справі № 474/195/23 від 18.08.2023р.). Власником транспортного засобу марки ВАЗ 21122 шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (протокол огляду місця події від 01.01.2023р.). Відповідач [PERSON] має посвідчення водія [NUMBER] видане Доманівським МРЕВ ДАІ від 27.07.2007р. категорії А,В,С (постанова Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/193/23 від 20.06.2023р., постанова Миколаївського апеляційного суду у справі № 474/193/23 від 24.08.2023р., посвідчення водія [NUMBER] ). Транспортний засіб Toyota Land Cruiser 4.5 реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] (постанова Миколаївського апеляційного суду у справі № 474/195/23 від 18.08.2023р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Land Cruiser 4.5 реєстраційний номер [NUMBER] ). 08.02.2023р. старшим слідчим СВ ВП № 2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області Назаренко В.Ю. винесено постанову про закриття кримінального провадження, у якій нею постановлено кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12023152200000001 від 02.01.2023р. закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України (01.01.2023р. до ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП надійшло повідомлення про те, що 01.01.2023р. близько 19 години по вул. Г.Врадіївщини в смт Врадіївка, біля домоволодіння № 57, сталося зіткнення автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . в результаті чого пасажири автомобіля марки ВАЗ 21122 [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до КНП Кривоозерська БЛ). Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки ВАЗ 21122 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції 1,2-го зуба верхньої щелепи зліва, крововилив та рану слизової оболонки верхньої губи, синець лобу, садно правої скроневої області, а також синці колінних суглобів, які згідно висновку експерта № 3 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які ті, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Крім того пасажир автомобіля цього ж автомобіля ВАЗ 21122 [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді синця лобу та садна правої кістки, які згідно висновку експерта № 2 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. З протоколу огляду місця ДТП від 01.01.2023р. та схеми до протоколу огляду місця події вбачається розташування транспортних засобів на місці пригоди відносно меж проїжджої частини та відносно нерухомих орієнтирів; пошкодження транспортного засобу Toyota Land Cruiser, державний номер [NUMBER] , а саме: незначне пошкодження передньої частини, деформація кенгурятника; пошкодження транспортного засобу ВАЗ 21122, державний номер [NUMBER] , а саме пошкодження правої бокової частини автомобіля, деформація бокової правої частини, пошкоджено скло переднє та два бокових правих скла; 20.06.2023р. постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/193/23 (провадження №№ 3/474/85/23, 3/474/86/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. При цьому в описовій частині постанови суду встановлено, що 01.01.2023р., близько 19 год. 15 хв., по вул. Героїв Врадіївщини смт Врадіївка, гр. [PERSON] керував автомобілем Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат токсикологічного дослідження № 47 від 09.01.2023р., 2,40 % проміле алкоголю в крові. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, 01.01.2023р., близько 19 год. 15 хв., по вул. Г. Врадіївщини смт Врадіївка, гр. [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виконуючи маневр повороту праворуч, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, після чого здійснив неконтрольований рух повертанням на попередню смугу руху, по якій водій рухався раніше, де здійснив зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля з боковою правою передньою частиною автомобіля ВАЗ 21122, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. б п. 2.3, п. 10.1, п. 12.1, п. 10.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. При цьому суд зазначив, що факт вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які зафіксовано в протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 211395 від 24.02.2023р., серії ААБ № 089970 від 24.02.2023р., які останні підписав без будь-яких зауважень щодо їх змісту, підтверджується доказами, перелік яких він навів у постанові. Водночас щодо призначення [PERSON] адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд також зазначив те, що згідно ч. 7 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, та що таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження, внесене 02.01.2023р. до ЄРДР за № 12023152200000001, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, закрите 08.02.2023р., а відтак на момент судового розгляду (20.06.2023р.) закінчився визначений ч. 7 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, суд з урахуванням вищевикладеного в сукупності, з метою дотримання принципу всебічності, об`єктивності, розумності, доцільності та своєчасності вирішив, що провадження в справі про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.08.2023р. у справі № 474/193/23 за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] поданої його захисником - адвокатом Бабковою О.С. на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2023р. якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, та визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, постановлено апеляційну скаргу [PERSON] подану його захисником - адвокатом Бабковою О.С. залишити без задоволення. Постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2023р. залишено без змін. При цьому, в описовій частині постанови апеляційній суд зазначив, що на підставі досліджених доказів суд вірно встановив, що водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 10.1, 10.5, 12.1 ПДР України, що призвело до ДТП, внаслідок якої транспортний засіб ВАЗ 21122 отримав механічні пошкодження, а [PERSON] , [PERSON] - легкі тілесні ушкодження. Він же послався на те, що доводи про те, що з розташування автомобіля ВАЗ на смузі зустрічного руху після ДТП та пояснень водія ВАЗ, що він виїхав на зустрічну смугу руху для об`їзду перешкоди, слідує, що саме водій цього автомобіля порушив вимоги п. 12.3 ПДР та спровокував зіткнення, спростовуються відеозаписом з камери спостереження № 3 з зображенням відрізку автомобільної дороги за адресою [ADDRESS] на якому зафіксовано як транспортний засіб Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , рухається по зустрічній смузі руху, по якій рухається транспортний засіб ВАЗ 21122, д.н.з. [NUMBER] . В описовій частині постанови апеляційним судом також було зазначено, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрив провадження у справі за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на час розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП. 20.06.2023р. постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/195/23 (провадження №№ 3/474/87/23) провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. При цьому в описовій частині постанови суду встановлено, що 28.02.2023р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209770 від 24.02.2023р., згідно якого 01.01.2023р., близько 19 год. 15 хв., по вул. Г. Врадіївщини смт Врадіївка, гр. [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21122, д/н [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку при виникненні перешкоди, не вжив заходів для зниження швидкості до зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди та змінив напрямок руху ліворуч, а саме здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не переконавшись в безпеці свого маневру, що це буде безпечно і не створить перешкоди для іншого учасника дорожнього руху водія Toуota Lang Cruiser, д/н [NUMBER] , [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо на зустріч. Внаслідок чого відбулося бокове зіткнення передніми правими боковими частинами транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження, та що своїми діями [PERSON] порушив п.п. б п. 2.3, п. 10.1, п. 12.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Водночас суд зазначив, що докази надані працівниками поліції на підтвердження факту вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 209770 від 24.02.2023р., жодним чином не підтверджують вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а навпаки свідчать, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, так як він не порушував Правила дорожнього руху та його дії як водія не призвели до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення. Таким чином суд зазначив, що вищевказане є підставою для закриття провадження в справі, у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18.08.2023р. у справі № 474/195/23 за результатами розгляду апеляційної скарги захисника [PERSON] адвоката Бабкової О.С. на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2023р. якою відносно [PERSON] закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, постановлено апеляційну скаргу захисника [PERSON] адвоката Бабкової О.С. повернути особі яка її подала. В мотивувальній частині постанови зазначено, що [PERSON] не має статусу потерпілого у даній справі у розумінні ст. 269 КУпАП, та він же не є особою, яка відповідно до положень ст. 294 КУпАП має право подати апеляційну скаргу на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення. Згідно з медичної картою стаціонарного хворого № 7 форми 003/о на ім`я [PERSON] , медичної картки стоматологічного хворого на ім`я [PERSON] з щоденником лікаря, виписного епікризу КНП Кривоозерська багатопрофільна лікарня Кривоозерської селищної ради (медична карта стаціонарного хворого № 000007/2023 від 06.01.2023р. [PERSON] була госпіталізована до хірургічного відділення 01.01.2023р. після ДТП зі скаргами на болі в голові, наявність крововиливів на лобі. Нудоту, голово кружіння, відсутність різця та патологічну рухомість другого. При зверненні обстежена черговим лікарем, ургентним хірургом стоматологом. Виконана рентгенографія черепа. Одержувала - знеболюючі, гемостатики, сечогінні. В неї ж було взято загальний аналіз крові та сечі. Виписана з відділення з покрашенням. Діагноз: забої та гематоми лоба, екстирпація різця та вивих іншого, струс головного мозку. Також у медичній картці стоматологічного хворого зазначено діагноз: гострий посттравматичний синдром, забій м`яких тканин, зуби - видалення та вивих, травма губи, біль набряк, відсутність зуба. Об`єктивно: відсутність (21) зуба, вивих (11) зуба, рухомість І ступеню (11) зуба, перкусія різко болісна (12) і (22) зубів. Верхня губа - набряк м`яких тканин, перехідна складка згладжена, цілісність її порушена. Призначення стоматологом - німісіл (по 1 2р/день - 5 днів), метрогіл-дента (3-4р/день), хлоргексидин (4-6р/день). Рекомендовано - подальший нагляд невропатолога та стоматологом. Відповідно до довідки КНП Кривоозерська багатопрофільна лікарня» Кривоозерської селищної ради № 21/01-27 від 12.01.2023р. [PERSON] дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічно-стоматолігчному відділенні вказаного закладу охорони здоров`я з 01.01.2023р. по 06.01.2023р. (5 ліжко-днів) Діагноз: Забій та гематоми лоба, струс головного мозку, екстирпація лівого різця та вивих правого. Вартість одного ліжко-дня без вартості медикаментів в період лікування склала 1 137 грн. 71 коп. Також позивачкою надано (а.с. 71, том 1): - товарний чек 000000020 про придбання 02.01.2023р. у ТОВ Територія здоров`я (смт Криве Озеро) німісіла гран.д/сусп. 100мг./2г вартістю 131 грн. та інших ліків за ще двома позиціями (назва яких на товарному чеку нечитабельна, затерта) на загальну суму 153грн. Водночас із копії цього товарного чека на а.с. 72 том 1 вбачається, що за позицією 2 та 3 визначено бинт нестерильний - 5*10 вартістю 6 грн. та хлоргексидин 200 мл, вартістю 16 грн. Всього на суму, ліки за трьома позиціями, 153 грн.; - фіскальний чек інформація зафіксована на оригіналі якого (а.с. 71, том 1) так і на його копії (а.с. 72, том 1) нечитабельна (затерта), та з них же не вбачається вид послуг за які здійснювалася оплата у сумі 130 грн. 00 коп.; - квитанцію 0000099456 від 07.01.2023р. при придбання у аптеці № 27 (смт Врадіївка) ліків: валеріани 30 мг - вартістю 45,40грн. (знижка 5,45грн.), німісілу вартістю 84,28грн. (знижка 0,03грн.), всього на суму 124 грн. 20 коп.; - квитанцію 0000181900 від 17.01.2023р. про придбання у аптеці № 3 (м. Первомайськ) маски медичної вартістю 9,68грн. та бахіл вартістю 8,50 грн., всього на суму 18,20 грн.; - квитанцію № 0000001244 від 17.01.2023р. Стоматологічний Кабінет м. Первомайськ інформація на оригіналі якого (а.с. 71, том 1) нечитабельна (затерта), але з копії якого (а.с. 72, том 1) вбачається придбання послуг стоматолога - 400 грн.; - квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 02.01.2023р. ФОП [PERSON] про купівлю [PERSON] лікувальних засобів на суму 125 грн. (а.с. 73, том. 1); - документ на якому наявний запис наступного змісту синяк отр - 62 грн., аптечний пункт, 02.01.2023р. та наявна печатка з грифом відпущено, а також підпис рукописним способом, без зазначення анкетних даних його виконавця. З консультативного заключення медичної карти пацієнта № 3407 стоматології PLATINUM DENT ФОП [PERSON] на ім`я пацієнта [PERSON] від 30.01.2023р. (м. Одеса), фіскального чека від 30.01.2023р. про плату послуг стоматології (м. Одеса) в терміналі АТ ПриватБанк, довідки (квитанції) PLATINUM DENT від 30.01.2023р. вбачається, що лікарем зроблено заключення (вторинна адентія 11, 21 зубів, внаслідок травми. Лікування: рекомендовано обстеження КТ, зони 11 та 21 зубів, через 2-3 місяці після видалення 11зуба (коли відбудеться загоєння кісткової та м`якої тканин). На час загоєння рекомендовано заміщення 11, 21 зубів адгезивним мостоподібним протезом, для маскування естетичного дефекту, а також для запобігання тиску на кісткову тканину у зоні 11, 21 зубів, яка загоюється. Вартість придбаної послуги - 350 грн., оплачено, платник [PERSON] . У акті виконаних робіт стоматології PLATINUM DENT від 30.01.2023р. щодо пацієнта [PERSON] зазначено види робіт: адгезивний мостоподібний протез (у випадку відсутності одного зуба) - вартість 5 445 грн., кількість 2, вартість загальна 10 890 грн. 00 коп.; анестезія ін`єкційна - вартість 210 грн., кількість 2, загальна вартість 420 грн. 00 коп.; рефракція ясни - вартість 90 грн., кількість 2, загальна вартість 180 грн. 00коп.; зняття відтисків альгінатом 1 щелепа - вартість 320 грн., кількість 1, загальна вартість 320 грн. Загальна сума виконаних робіт - 11 810 грн. 00 коп. Також додано довідки (квитанції) PLATINUM DENT- від 30.01.2023р. та від 04.02.2023р. з яких вбачається сплата [PERSON] з використанням кредитної картки коштів в сумі 5 910 грн. та 5 900 грн., відповідно. До позовної заяви позивачкою були надані її фотографії, з ушкодженнями обличчя, отриманими внаслідок ДТП, які долучені до матеріалів провадження. У висновку експерта № СЕ-19/115/23/798-ІТ від 20.01.2023р. проведеної завідувачем сектора авто технічних досліджень відділу АД та КДТЗ Миколаївського НДЕКЦ МВС Ярошенко О.В. на підставі постанови про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів винесеної слідчим СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП у Миколаївській області Буряченко Я. в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР від 02.01.2023р. за № 12023152200000001 зазначено, що на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система та фари головного світла автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , знаходилось у працездатному стані та забезпечували технічну можливість контролювати напрямок руху транспортного засобу, при цьому несправностей, які могли би викликати неочікуваного уводу автомобіля чи відмову систем, а також невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 в процесі огляду не виявлено. Так як на момент огляду несправностей ходової частини, робочої гальмівної системи, рульового керування та фар головного світла даного транспортного засобу, які могли би виникнути до ДТП в досліджуваних системах та механізмах не виявлено, то питання Якщо маються несправності вказаних систем, то коли вони виникли, до ДТП, під час розвитку ДТП чи після ДТП з технічної точки зору втрачає сенс. Так як на момент огляду несправностей ходової частини, робочої гальмівної системи, рульового керування та фар головного світла даного транспортного засобу, які могли би виникнути до ДТП в досліджуваних системах та механізмах не виявлено, то питання Якщо маються несправності вказаних систем, то чи перебувають вони у причинному зв`язку з ДТП з технічної точки зору втрачає сенс. Так як на момент огляду несправностей ходової частини, робочої гальмівної системи, рульового керування та фар головного світла даного транспортного засобу, які могли би виникнути до ДТП в досліджуваних системах та механізмах не виявлено, то питання Якщо маються несправності вказаних систем, то чи міг водій завчасно їх виявити та які вимоги ПДР порушені водієм з технічної точки зору втрачає сенс. У висновку експерта № СЕ-19/115/23/795-ІТ від 30.01.2023р. проведеної завідувачем сектора авто технічних досліджень відділу АД та КДТЗ Миколаївського НДЕКЦ МВС Ярошенко О.В. на підставі постанови про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 Транспортно-трасологічні дослідження винесеної слідчим СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП у Миколаївській області Буряченко Я. в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР від 02.01.2023р. за № 12023152200000001 зазначено, що під час первісного контактування автомобіль Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , розташовувався передньою центральною, ближче до правої, частиною (правою та центральною частиною панелі переднього бампера) до передньої правої та правої передньої частин автомобіля ВАЗ 21122, д/н [NUMBER] , (крила правового переднього колеса, правої фари головного освітлення та правої частини капоту). З причин викладених у дослідницькій частині, встановити точне визначення кута під яким розташовувалися повздовжні осі даних транспортних засобів під час первісного контактування не є можливим. У даному випадку можна вказати лише те, що транспортні засоби під час первісного контактування вірогідно розташовувалися як зображено на малюнку № 3, що міститься в дослідницькій частині даного висновку. З причин викладених у дослідницькій частині даного висновку встановити де саме відносно меж проїзної частини та як саме розташовувалися дані транспортні засоби відносно меж проїзної частини, в цифровому значенні, сталося зіткнення між даними транспортними засобами не є можливим. В даному випадку можна вказати лише, що зіткнення даних транспортних засобів відбувалося в межах даної проїзної частини в місці близькому до визначення осипу скла (поз. на схемі № 4). У висновку експерта № СЕ-19/115-23/18337-ІТ від 24.01.2024р. проведеної заступником завідувача відділу - завідувача сектору автотехнічних досліджень відділу АД та КДТЗ Миколаївського НДЕКЦ МВС Ярошенко О.В. на підставі заяви заявника [PERSON] та його представника [PERSON] про призначення комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.4 Транспортно-трасологічні дослідження та 10.1 Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод в рамках цивільної справи № 474/1442/23 (провадження 2/474/194/23), зазначено, що на експертизу надано документи: копію позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди; копію витягу з СРДР від 02.01.2023р. про відкриття кримінального провадження № 12103315220000001 за ч.1 ст. 286-1 КК України; копію протоколу огляду місця ДТП від 01.01.2023р.; копію схеми до протоколу огляду місця ДТП від 01.01.2023р.; протокол огляду від 20.12.2023р.; схему огляду щодо встановлення координат стовпа ЛЕП від 20.12.2023р.; фото таблицю до протоколу огляду пригоди від 20.12.2023р.; копію протоколу допита свідка [PERSON] ; копію протоколу допиту свідка [PERSON] ; копію постанови про закриття кримінального провадження № 12103315220000001; копію висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу № ЕР - 35/07-23 з фото таблицею; копію постанови Врадіївського районного суду від 20.06.2023р. у справі № 474/193/23 (провадження № 3/474/85/23, 3/474/86/23) щодо [PERSON] за ст.ст.124, 130 ч. 1 КУпАП; копію постанови Врадіївського районного суду від 20.06.2023р. у справі № 474/195/23 (провадження № 3/474/87/23, 3/474/86/23) щодо [PERSON] за ст.124 КУпАП, а також додатково було надано - оптичний диск з фотознімками обох автомобілів, копія схеми ОМ ДТП від 01.01.2023р. У описовій частині висновку експерта вказано вихідні дані згідно заяви про призначення комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.4 та 10.1, зокрема і щодо того, що: 1) 01.01.2023р. біля 19.00 год. в темну пору доби водій [PERSON] керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , рухався зі швидкістю біля 40км/год по проїжджій частині вулиці Героїв Врадіївщини в смт Врадіївка у напрямку з півночі на південь; 2) одночасно по цій же дорозі в зустрічному напрямку з Півдня на Північ зі швидкістю біля 40 км./год рухався автомобіль марки ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] ; 3) при здійсненні руху по проїжджій частині вказаної вулиці в заданому напрямку водій [PERSON] на відстані від Т-образного перехрестя (примикання зі Сходу вул. Затишна (Свердлова) до вул. Г.Врадіївщини) в напрямку Північ проїхавши 132м, в порушення абз. 2 п. 10.4 ПДР України не надав перевагу у русі зустрічному транспортному засобу та здійснив маневр лівого повороту в результаті чого виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення передньою правою частиною свого транспортного засобу з передньою частиною автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] . Також експертом зазначено з питань 4-9 (4 - внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , та ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] ; 5 - чи відповідали дії водія автомобіля марки ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] , вимогам ПДР України та в разі їх недотримання які норми цих правил буди порушені; 6 - чи відповідали дії водія автомобіля марки Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , вимогам ПДР України та в разі їх недотримання які норми цих правил буди порушені; 7 - чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля марки ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] , у причинному зв`язку з виникненням ДТП; 8 - чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля марки Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] у причинному зв`язку з виникненням ДТП; 9 - як повинен був діяти кожен з водіїв автомобіля марки ВАЗ 21122 реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля марки Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] у даній дорожній обстановці згідно з вимогами ПДР України), що дане дослідження буде проводитися лише на підставі вихідних даних вказаних водієм [PERSON] , оскільки вони не містять у собі суперечностей технічного характеру та у повній мірі відображають механізм розвитку даної пригоди, а вихідні дані вказані водієм [PERSON] та свідком [PERSON] в повній мірі не відображають механізму розвитку даної ДТП, а тому не можуть бути використані при проведенні дослідження, оскільки це може призвести до дачі хибного висновку. В результаті дослідження, експерт прийшов до наступних висновків: 1) під час первісного контактування автомобіль марки Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] розташовувався передньою центральною, ближче до правої, частиною до правої передньої (кутової) частини автомобіля марки ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] , (зображено на малюнку № 3 в дослідницькій частині). З причин викладених у дослідницькій частині, встановити як розташовувалися дані транспортні засоби відносно меж проїзної частини та як саме розташовувалися дані транспортні засоби відносно меж проїзної частини, в цифровому значенні, під час зіткнення є неможливим; 2) Під час первісного контактування автомобіль Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] контактував правою та центральною частиною панелі переднього бампера з крилом правового переднього колеса, правою фарою головного освітлення та правою частиною капоту автомобіля ВАЗ 21122, д/н [NUMBER] ; 3) з причин викладених у дослідницькій частині даного висновку встановити де саме відносно меж проїзної частини та як саме розташовувалися дані транспортні засоби відносно меж проїзної частини, в цифровому значенні, сталося зіткнення між даними транспортними засобами не є можливим. В даному випадку можна вказати лише, що зіткнення даних транспортних засобів відбувалося в межах даної проїзної частини в місці близькому до визначення осипу скла (поз. на схемі № 4), тобто з врахуванням наданих на дослідження даних - в межах смуги руху автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] . 4) відповідь на питання № 4 виходить за межі компетенції експерта автотехніка та може бути вирішено самостійно з урахуванням встановлених об`єктивних даних щодо розвитку даної пригоди. 5) з питання № 5 було встановлено, що в діях водія автомобіля ВАЗ 21122 д/н [NUMBER] [PERSON] , з технічної точки зору маються невідповідності вимогам п. 12.1 (у випадку втрати керованості свого транспортного засобу) або п. 10.1 і п. 11.3 (у випадку цілеспрямованого виїзду його автомобіля в смугу зустрічного руху) ПДР України; 6) з питання № 6 зазначено, що в діях водія автомобіля Toyota Land Crueser, д/н [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору не мається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України; 7) по питанню № 7 вказано, що дії водія автомобіля ВАЗ 21122, д/н [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з даною ДТП; 8) по питанню № 8 зазначено, що дії водія автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з даною ДТП; 9) з питання № 9 експерт вказав, що за умов викладених у дослідницькій частині даного висновку, водій автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н [NUMBER] , [PERSON] з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України. У вказані дорожній ситуації, за відповідних умов, наведених в дослідницькій частині даного висновку, водій автомобіля ВАЗ 21122, д/н [NUMBER] , [PERSON] з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.1 (у випадку втрати керованості свого транспортного засобу) або п. 10.1 і п. 11.3 (у випадку цілеспрямованого виїзду його автомобіля в смугу зустрічного руху) ПДР України. Будучи допитам у межах вказаної цивільної справи заступник завідувача відділу - завідувача сектору автотехнічних досліджень відділу АД та КДТЗ Миколаївського НДЕКЦ МВС Ярошенко О.В. пояснив наступне. Висновки, які зроблені ним у висновку експерта від 24.01.2024р. підтверджує. Проводив комплексну судову інженерно-транспортну за спеціальностями 10.4 та 10.1. Щодо того чи провів її відразу і чи були у нього якісь додаткові клопотання, показав, що приходить заява до канцелярії на проведення експертизи, у ній є вихідні дані, якщо їх недостатньо експерт має право заявити клопотання, він особисто клопотання ніякі не заявляв, та крім того від заявника чи його представника для проведення експертизи також були надійшли і додаткові матеріали, - оптичний диск з фотозображеннями обох автомобілів, та схеми до протоколу ОМП. З Врадіївського районного суду нічого не витребовував у рамках справи про адміністративні правопорушення, ініціатором експертизи був [PERSON] та його представник, а не суд. Відео про яке зазначено у постанові судів надано не було. Відповідаючи на питання чому маючи такий великий обсяг документів наданих на експертизу та вихідних даних він використав лише показання [PERSON] експерт показав, що бере до уваги вихідні дані, які оцінює лише з технічної точки зору. На питання чому у нього при проведенні експертизи він брав до уваги показання [PERSON] які викладені ним виключно на його користь, та який окрім того на момент ДТП перебував у такому стані такого алкогольного сп`яніння, що під час відібрання у нього зразків для проведення дослідження на стан сп`яніння, втратив свідомість, експерт відповів, що при виконанні технічної експертизи він як експерт не досліджує стан сп`яніння, а розглядає водія лише як оператора, і навіть якщо він і перебував у стані сп`яніння, експерт лише використовує технічні параметри для визначення того як він мав діяти у конкретній дорожній обстановці, і оцінка водія на стан сп`яніння виходить за межі компетенції експерта. Всі пояснення які були надані учасниками порівнює з об`єктивними даними, зокрема із схемою ДТП, та оцінює з технічної точки зору. Які обставини викладені в ухвалі, постанові чи заяві про проведенні експертизи, ті обставини і досліджує. Також 15.07.2024р. відповідачем суду було надано доказ - поліс № ЕР.216200395 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів він посвідчує укладення внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховиком є ПрАТ СК ПЗУ Україна та страхувальником - [PERSON] , строк дії якого з 00:00 11.08.2023р. по 24:00 10.08.2024р. включно. Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 320 000 грн., та за шкоду заподіяну майну - 160 000 грн. Розмір франшизи - 2 600 грн. Забезпечений транспортний засіб - марки Toyota Land Cruеser, д/н [NUMBER] . Ухвалою суду від 15.07.2024р. у задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку та доручення вказаного доказу (полісу № ЕР.216200395) до матеріалів справи було відмовлено. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Відтак, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презюмується. Що узгоджується з постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у якому зазначено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Частиною 6 ст. 82 встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, при розгляді даної справи про цивільно-правові наслідки дій відповідача, стосовно якого ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не обговорює вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Доводи відповідача [PERSON] та його представника, що на ухвалою суду від 20.06.2023р. по справі № 474/193/23 відповідача було визнано винним лише за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за ст. 124 КУпАП його винним визнано не було, та провадження за цією статтею було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, та, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, та всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, то слід зазначити наступне. Така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не звільняє винну особу від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок скоєння ДТП. Крім цього, щодо позиції відповідача, його представника [PERSON] , та посилання останніх на висновок експерта № СЕ-19/115-23/18337-ІТ від 24.01.2024р., суд вважає за необхідне зазначити таке. Приписами ст. 106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи (ст. 107 ЦПК України). Згідно зі ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Враховуючи, що відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, суд зазначає, що вина відповідача встановлена відповідним судовим рішенням, а саме постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2023р. у справі № 474/193/23. При цьому винуватість особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди може бути встановлена лише судовим рішенням, вироком у кримінальній справі або постановою у справі про адміністративне правопорушення чи ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, а не висновком експертизи чи постановою слідчого про закриття кримінального провадження з виділенням матеріалів для вирішення питання про притягнення винних водіїв до адміністративної відповідальності, що передбачає прийняття остаточного рішення компетентним органом, в даному випадку судом. Суд враховує також висновки Верховного Суду у постанові від 05.09.2019р. у справі № 234/16272/15, в якій зазначено, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. При розгляді цивільної справи, суд вдався до встановлення вини особи у скоєнні ДТП, незважаючи на наявність преюдиційного судового рішення, яке набрало законної сили, та не врахував, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші сопори відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на вищевикладені норми, відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (ст. 1195 ЦК України). Отже, виходячи з наданих позивачкою документів, документально підтвердженими є витрати на придбання ліків (за товарними чеками (квитанціями) на а.с. 71-73 том 1 № 000000020 від 02.01.2023р., 0000099456 від 07.01.2023р., 0000181900 від 17.01.2023р., та касовим ордером № 1 від 02.01.2023р.), а також послуг стоматолога м. Первомайськ згідно з квитанцію № 0000001244 від 17.01.2023р. Стоматологічний Кабінет м. Первомайськ, на загальну суму 820 грн. 38 коп. Та придбання нею ж послуг стоматолога стоматології PLATINUM DENT ФОП [PERSON] (консультація) м. Одеса на суму 350 грн. 00 коп. та робіт з протезування у цій же клініці вартістю 11 810 грн. 00 коп., на підтвердження чого надано акт виконаних робіт, консультативний висновок, та довідки клініки про оплату послуг. Вартість витрат за якими становить в загальному розмірі 12 980 грн. 38 коп. При цьому, суд вважає не доведеним понесення позивачкою вказаного виду витрат у розмірі 192 грн. 00 коп., оскільки інформація зафіксована на оригіналі фіскального чеку (а.с. 71, том 1) так і на його копії (а.с. 72, том 1) нечитабельна (затерта), та з них не вбачається вид послуг за які здійснювалася оплата у сумі 130 грн. 00 коп., а документ на а.с. 73, том 1, на якому наявний запис наступного змісту синяк отр - 62грн., аптечний пункт, 02.01.2023р. та наявна печатка з грифом відпущено, а також підпис рукописним способом, без зазначення анкетних даних його виконавця, не є належним доказом у розумінні норм ЦПК України, оскільки не дає змоги суду достовірно встановити, що інформація яка міститься в ньому стосується предмету доказування у цій справі. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина 2 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (далі - Постанова Про відшкодування моральної шкоди), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно роз`яснень, наданих у п.п. 5, 9 вищезазначеної постанови Про відшкодування моральної шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. З огляду на викладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, завданих позивачці, їх характер моральних та тривалість, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в сумі 35 000 грн. 00 коп. відповідатиме засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що настали для позивачки, яка зазнала моральних страждань. Також суд враховує, що позивачкою зазначено, що тілесні ушкодження вплинула на її можливість навчатися, однак позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 594 грн. 43 коп. (98,54%). У судовому засіданні 25.09.2024р. представниця позивача [PERSON] заявила, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані до суду в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: partial