Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 06.10.2011 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-6251/11 було стягнуто з відповідача в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. 03.08.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачі залишились проживати із матір`ю [PERSON] та знаходились на її утриманні. В подальшому, ними було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] ». 12.11.2023 року [PERSON] та [PERSON] виповнилось 18 років, відповідно було припинено стягнення аліментів з відповідача. Зазначають, що вони на даний час продовжують навчання на денній формі та є студентами першого курсу на другому семестрі навчання в університеті [PERSON] в Кельцах. Вказують, що навчання вимагає значних витрат, зокрема на освітні послуги, проживання в гуртожитку, користування міським та міжміським транспортом, крім того вони несуть витрати на побутові потреби, предмети навчання, гігієни, продукти харчування та одяг. У зв`язку з навчанням на денній формі, позивачі не мають змоги працевлаштуватись, тому фактично їх утримує матір [PERSON] . Відповідач, після досягнення ними повноліття, не надає матеріальну допомогу на їх утримання, хоча є працездатним, має нерухоме майно, на його утриманні немає інших осіб, він отримує дохід, який є достатнім для того, щоб сплачувати аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Просять суд, стягувати з відповідача на користь повнолітніх позивачів в розмірі по 5000 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ними 23 років. Ухвалою суду від 08.08.2024 року суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняком В.В. було заявлено самовідвід. Розпорядженням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2024 року було призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи. Ухвалою суду\~від 20.08.2024\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. До початку судового засідання позивачі подали суду заяву, в якій просили справу слухати у їх відсутності. Просили суд, позов задовольнити. Відповідач до початку судового засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивачів аліментів в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком повнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6,7). Із матеріалів справи вбачається, що 06.10.2011 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-6251/11 було стягнуто з відповідача в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с. 5). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що позивачі змінили прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.8-13). Відповідно до довідок № СМ.454.779.2024 та № СМ.454.780.2024 від 26.04.2024 року, [PERSON] та [PERSON] , навчаються на денній формі та є студентами першого курсу на другому семестрі навчання в університеті [PERSON] в Кельцах, термін навчання\~з 01.10.2023\~року по\~30.09.2026\~року (а.с. 14-17). Судом встановлено, що [PERSON] не приймає належної участі в утриманні повнолітніх сина та дочки, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу їм, як таким, що продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1\~ст. 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним та отримує дохід (а.с.33-35). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, тощо. З урахуванням того, що повнолітні дочка та син відповідача, продовжують навчання на денній формі навчання, можливості в них працевлаштуватися немає, вони перебувають на утриманні у матері, а тому суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] дійсно потребують матеріальної допомоги. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки та сина в розмірі по 3 500 грн. на кожного, щомісячно, до закінчення дітьми навчання, але не більше як до досягнення ними двадцяти трьох років. Доводи позивачів щодо наявності у них витрат на своє утримання в розмірі 5 000 грн. в місяць, не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial