Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 22.08.2018 року [PERSON] , підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», відповідно до якої відповідач отримала кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту, який було збільшено до 46000,00 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 57654,06 грн., яка складається з 46830,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10823,20 грн. - заборгованість за відсотками. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.2023 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що жодного доказу, в розумінні законодавства, що підтверджував би виникнення кредитного зобов`язання, не було. Вимоги банку не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підлягають задоволенню за їх недоведеністю та безпідставністю. Відповідач погодилась, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складають між банком та відповідачем договір про надання банківських послуг. Частина анкети «додаткова інформація» не заповнена, а пам`ятку клієнта відповідачу взагалі не надали, що підтверджує її відсутність в наданих позивачем додатках. За період з дії договору відповідачем постійно вносилися кошти на картковий рахунок в середньому 7000 грн. щомісячно. Таким чином, сума балансу становить -57654.06. При цьому, банк самовільно списував кошти у якості самостійного списання банком відсотків за використання кредитного ліміту, які були включені до тіла кредиту. Крім того, суму коштів, які вносив відповідач з метою повернення отриманих кредитних коштів, банк неправомірно зараховував на погашення пені, комісії та відсотків на прострочену заборгованість. З долучених до позовної заяви розрахунків заборгованості за договором, обґрунтовуючи право вимоги в частині нарахування процентів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, позивач посилався на витяг з тарифів та витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на його сайті. При цьому, надані позивачем документи не містять підтверджень, що саме ці витяг з тарифів та витяг з умов розумів відповідач та ознайомився й погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема про те, що відповідач брав на себе зобов`язання зі сплати відсотків та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредитного ліміту та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Розрахунок заборгованості позичальника є аналітичним документом банку, складений в односторонньому порядку і не погоджений з відповідачем, тому не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. З урахуванням викладеного просила відмовити в задоволенні позову. Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У вказаній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомилась та погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та привалами надання банківських послуг, позивачем надано до суду копію-заяви від 22.08.2018 року, в якій зазначено: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної карти. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] , висловила згоду про укладення договору та виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява, разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того до матеріалів позовної заяви долучено витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» в якій зазначено, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 43,2 % на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути всі істотні умови договору. З урахуванням викладеного просив, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме у сумі 46830,86 грн., що складає заборгованість за тілом кредиту, з приводу відсотків нарахованих банком, зазначила, що вони були нараховані у період воєнного стану, а тому банк не мав права нараховувати відсотки. В подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.08.2018 року [PERSON] , підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», відповідно до якої відповідач отримала кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту, який було збільшено до 46000,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З матеріалів справи вбачається, що позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 13.02.2023 року заборгованість відповідача за кредитом складає 57654 грн. 06 коп., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 46830 грн. 86 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 10823 грн. 20 коп. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи наведене, беручи до уваги, що відповідач порушила умови договору, не повертає вчасно надані їй кредитні кошти та не сплачує відсотки за їх користування, що призвело до виникнення заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за наданим кредитом у розмірі 57654 грн. 06 коп. Належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог відповідач суду не надала. Доводи відповідача викладені у відзиві суд вважає неслушними, оскільки відповідачем не заперечується факт отримання грошових коштів від банку. Крім того, як вбачається з виписки по рахунку, відповідач до певного часу виконувала свої зобов`язання за кредитним договором та користувалась кредитними коштами, що свідчить про те що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved