Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Зміст позовних вимог У червні 2024 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 14652,82 грн. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що 08.04.2021 трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] » порушив правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/6688/21 від 12.05.2021 відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку вартість відновлювального ремонту «Hyundai», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 13 222,82 грн. Витрати на збір документів складають 1430,00 грн. Через військову агресію російської федерації проти України було знищено оригінал та копії вказаного звіту. 14.01.2022 через втручання в інформаційно-телекомунікаційні системи МТСБУ (кібератаку) було втрачено частину документів, яка знаходилася в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ, в тому числі й електронну копію звіту у даній справі. Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України внаслідок вибуху та пожежі було знищено архівосховище, в якому знаходився вказаний звіт. Факт відшкодування шкоди та його розмір підтверджується платіжними дорученнями, де відшкодування було сплачено на користь потерпілої особи. Позивач вказує, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду у загальному розмірі 14 652,82 грн. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено викликати відповідача шляхом надіслання судової повістки на адресу останнього відомого місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання 24.09.2024 сторони не з`явились. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу останнього відомого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 08.04.2021 в 20:30 год [PERSON] , керуючи автомобілем ВА3 2102, д.н.з. [NUMBER] , по пр. Червоної Калини (Маяковського), 17 в м. Києві, порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль Hyundai Elantra, д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, крім того, [PERSON] , керуючи автомобілем ВА3 2102, д.н.з. [NUMBER] , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 12.05.2021 у справі № 754/668821 встановлено, що подія сталася з вини відповідача, притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки Hyundai Elantra, д.н.з. [NUMBER] , який належав [PERSON] . 13.04.2021 [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату відшкодування. Позивач вказує, що для визначення вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого було складено звіт, за яким вартість відновлювального ремонту Hyundai Elantra, д.н.з. [NUMBER] , становить 13 222,82 грн. Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 3.1/3366 від 08.06.2021 (номер справи 75509), позивачем визначено регламентну виплату [PERSON] в розмірі 13 222,82 грн. 09.06.2021 МТСБУ виплачено [PERSON] 13222,82 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1031100. Також позивачем понесені витрати на визначення розміру завданої шкоди щодо даного страхового випадку в сумі 1430,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1029821 від 28.04.2021. На дату вчинення події відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Норми права та мотиви суду Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до положень пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 41.4 ст. 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що на виконання вимог вище зазначеного закону, відповідно до наказу № 3.1/3366 від 08.06.2021 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у зв`язку з настанням страхового випадку у розмірі 13222,82 грн. Також позивачем понесені витрати на визначення розміру завданої шкоди щодо даного страхового випадку (номер справи 75509) в сумі 1430,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1029821 від 28.04.2021. З огляду на зазначене, пред`явлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі понесених витрат у сумі 14652,82 грн (13222,82 грн + 1430,00 грн). Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, тому судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved