Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 жовтня 2021 року по Південному мосту в м. Києві водій [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого, було пошкоджено металеве бар`єрне огородження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку із виплатою відшкодування МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, позивач набув право звернутись до суду із регресним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вказує позивач у позові, 17 жовтня 2021 року по Південному мосту в м. Києві водій [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого, було пошкоджено металеве бар`єрне огородження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ««КІА», д.н.з. [NUMBER] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим КП «Київавтошляхміст» з метою отримання відшкодування, звернулася до МТСБУ з відповідною заявою. Так, у зв`язку із настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування у розмірі 11 716 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено вище, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року встановлено, що 17.10.2021 року приблизно о 14.25 годині [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Kia» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по Південному мосту від проспекту Бажана в напрямку до вул. Саперно-Слобідської в м. Києві, в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку попереду, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів та травмування [PERSON] та [PERSON] . При цьому, з даної постанови не вбачається того, що в наслідок ДТП, яке відбулося 17.10.2021 року та саме з вини [PERSON] , було пошкоджено металеве бар`єрне огородження по Південному мості у в м. Києві. За таких обставин, суд дійшов висновку, що твердження позивача про наявність вини у діях відповідача [PERSON] у пошкодженні металевого бар`єрного огородження по Південному мосту в м. Києві, при вчиненні ДТП 17.10.2021 року, не відповідають встановленим обставинам та вимогам закону, а отже є недоведеними та безпідставними. Водночас, згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу. Відповідно до змісту статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, відповідно до ч.2 статті 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно доч.2ст.43ЦПК Україниучасники справизобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно доч.ч.5,6ст.81ЦПК Українидокази подаютьсясторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 81 ЦПК України, на підтвердження вини відповідача у пошкодженні металевого бар`єрного огородження по Південному мосту в м. Києві, під час вчинення ДТП, яке відбулося 17.10.2021 року, ним не надано, а відтак, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Вимоги позивача, щодо відшкодування витрат пов`язаних з проведенням експертного дослідження у розмірі 2 000 грн. є похідними, а відтак також не підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в задоволені позову покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed