Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

адвокат Кісіль Р.-В.В., діючи в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1130384 від 6 лютого 2024 року, звернувся до суду з позовом до відповідача, відповідно до якого просить: стягувати щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі по 7500 гривень щомісячно на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення кожною дитиною повноліття; забезпечити негайне виконання рішення про стягнення аліментів за один місяць; судовий збір стягнути з відповідача на користь позивача. Позов мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2016 року, який було розірвано на підставі рішення суду від 19 серпня 2022 року. Сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, а відповідач абстрагувався віл обов`язків батька та належним чином не бере участь в забезпеченні належного рівня життя дітей. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 84, 112, 141, 180-184, 191 СК України. Матеріали позову були подані до Личаківського районного суду м. Львова 7 лютого 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю [PERSON] . У зв`язку з технічною неможливістю отримати витяг з\~Єдиного державного\~демографічного реєстру\~щодо відповідача в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом у відповідності до вимог ч.\~6\~ст.\~187\~ЦПК України 8 лютого 2024 року було скеровано запит щодо надання\~інформації про\~зареєстроване місце\~проживання відповідачадо органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Окрім того 8 лютого 2024 року судом було отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо позивача, з якого встановлено, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . З отриманої судом 19 лютого 2024 року відповіді на вказаний вище запит щодо зареєстроване місце\~проживання відповідачавбачалось, що місцем реєстрації відповідача [PERSON] також є: [ADDRESS] . Згідно з положеннями абзацу 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позові вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Водночас, оскільки встановлена адреса реєстрації місця відповідача не відноситься до територіальної підсудності Личаківського районного суду м. Львова, а з позовної заяви вбачалось, що позов поданий до даного суду за місцем фактичного перебування позивача, для визначення територіальної підсудності спору та вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі судом скеровувались запити для підтвердження даної інформації. Так з долучених документів вбачалось, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , 15 травня 2023 року як внутрішньо переміщена особа, про що видано довідку від 15 травня 2023 року № 1309-7001785077 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Також за вказаною адресою були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи діти сторін: [PERSON] , [INFO] (довідка від 15 травня 2023 року №1309-7001785080), та [PERSON] , [INFO] (довідка від 15 травня 2023 року №1309-7001785090). Водночас, оскільки зазначені довідки буди видані ще в травні 2023 року, а з даним позовом до суду [PERSON] звернулась майже через рік в лютому 2024 року, судом 19 лютого 2024 року було скеровано запит до Територіального підрозділу Центру надання адміністративних послуг м. Львова для отримання інформації про те, чи зареєстровано на даний час за адресою: [ADDRESS] , як внутрішньо переміщених осіб фактичне місце проживання позивача [PERSON] , та дітей сторін - [PERSON] , [INFO] ), та [PERSON] , [INFO] . З отриманої судом 19 березня 2024 року відповіді на даний запит вбачалось, що у реєстрі територіальної громади Личаківського району м. Львова відсутні відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , іншою інформацією районна адміністрація не володіє. Відтак 20 березня 2024 року судом скеровано запит аналогічного змісту щодо реєстрації місця проживання позивача та дітей сторін як внутрішньо переміщених осіб до Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, а також, у зв`язку з тривалим ненаданням відповіді на вказаний запит, скеровано потворний запит 1 травня 2024 року. 2 травня 2024 року до суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що [PERSON] та її діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по теперішній час перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи у Личаківському району за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці до 9 травня 2024 року включно, питання про відкриття провадження у справі вирішується судом наступного робочого дня. Ухвалою суду від 10 травня 2024 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначену таку до судового розгляду. Судове засідання 5 червня 2024 року було відкладено у зв`язку з першою неявкою в таке відповідача. 21 червня 2024 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Слаблюка Н.С., який діяв на підставі ордера серії ВН №1377816 від 17 червня 2024 року. 25 червня 2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Слаблюка Н.С., відповідно до якого сторона відповідача позов визнає частково та просить стягувати аліменти у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення кожною дитиною повноліття. Вказує, що за згодою сторін діти після розірвання шлюбу проживають з матір`ю. В свою чергу відповідач, коли має таку можливість, намагається всіляко допомагати дітям. На даний момент відповідач перебуває у скрутному становищі, що пов`язано із відсутністю роботи і відповідно відсутністю доходів, що залишило його без засобів для існування. Крім того, останнім часом здоров`я відповідача значно погіршилось. Відповідно до висновку лікаря невролога від 19 червня 2024 року, йому встановлено невиліковний діагноз - полінейропатія та призначено відповідне лікування, що потребує витрат на відповідні обстеження та ліки, що підтверджується висновком невролога від 19 червня 2024 року, а також квитанціями про оплату консультації лікаря та купівлі відповідних ліків. Тому вважає, що розмір аліментів, заявлений позивачкою, є значно завищеним та непосильним для відповідача. Матеріали справи не містять доказів, що фінансове становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 7500 гривень на кожного, тобто 15000 гривень щомісячно. Заявляючи такий розмір аліментів позивачка покликається лише на звичайні потреби, які притаманні кожній дитині відповідного віку та жодного належного обґрунтування такого великого розміру аліментів не навела та не надала підтверджуючих доказів у необхідності здійснення стягнення аліментів у такому розмірі. Будь-яке нерухоме майно та транспортні засоби у відповідача відсутні. Натомість у власності позивачки перебуває квартира, яка була набута за період перебування у шлюбі з відповідачем за їх спільні кошти. Відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей, проте не згоден із заявленим позивачкою їх розміром, який є необґрунтовано великим. Ухвалою суду від 10 липня 2024 року витребувано в Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України інформацію про доходи [PERSON] та [PERSON] за період з 1 січня 2023 року по день виконання даної ухвали суду. 9 вересня 2024 року на адресу суду з Державної податкової служби України надійшла інформація про доходи сторін у справі на виконання вказаної вище ухвали. 12 вересня 2024 року від представника відповідача адвоката Слаблюка Н.С. надійшло клопотання про долучення доказів, відповідно до якого просив долучити до матеріалів справи довідку про стан здоров`я відповідача. Також подав додаткові пояснення, відповідно до яких просив врахувати стан здоров`я відповідача при ухваленні рішення. 13 вересня 2024 року від представника позивача адвоката Бєлікової А.В., яка діяла на підставі ордера серії ВС №1301521 від 6 серпня 2024 року, надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких просить врахувати, що діти: [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти «Веселка», а Анна навчається у 2-Б класі ліцеї «Львівський» Львівської міської ради. У школі Анна відвідує платні гуртки малювання, танців, гімнастики, щомісячна вартість яких становить 900 гривень. Окрім цього Анна переживає кризу семи років у зв`язку з чим потребує регулярної психотерапії, тому відвідує сеанси з психологом один раз на тиждень, вартість одного сеансу становить 1500 гривень. Якщо проаналізувати витрати на дітей за серпень 2024 року, то орієнтовні базові витрати дітей на місяць є такими: харчування 14028 гривень; предмети гігієни та побутової хімії 2186 гривень; іграшки, канцелярія 3588 гривень; одяг 964 гривні; комунальні послуги 1962 гривні; відвідування психолога Анною 6000 гривень; витрати Анни на обід у школі 2000 гривень, а також відвідування Анною гуртка образотворчого мистецтва 900 гривень та витрати на школу (фонд класу) 472 гривні. Підсумовуючи, загальні щомісячні витрати дітей становлять не менше 33388 гривень. Ці витрати позивач несе одноособово, оскільки відповідач не бере жодної участі в утриманні дітей. Враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та зазначені розрахунки, частка батька в утриманні дітей має дорівнювати не менше 15000 гривень. Щодо стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, то зазначає, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, не має утриманні інших осіб. Щодо посилання відповідача у відзиві на стан здоров`я та наявність у нього невиліковного діагнозу полінейропатії, то звертаємо увагу на висновок невропатолога, який був долучений відповідачем, що діагноз полінейропатія є «неуточненим». Вказаний висновок не містить жодних рекомендацій щодо необхідності обмежити режим роботи, потребу у спеціально створених умовах праці, неможливість працювати тощо. З лікування відповідачу призначено лише один препарат, який необхідно приймати певний проміжок часу. Відповідачу не призначено хірургічного втручання, тривалої реаблітації, що могло б призвести до додаткових витрат чи тимчасової втрати працездатності. Відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували, що такий діагноз впливає на працездатність відповідача та унеможливлює або обмежує його працювати, отримувати доходи та забезпечувати дітей. Окрім того, вартість медичних послуг (один прийом лікаря) відповідно до наданого відповідачем чеку становить 250 злотих, що дорівнює 2662 гривням (за курсом НБУ). Тобто один візит до лікаря відповідача дорівнює більше ніж місячний розмір аліментів, який відповідач готовий платити на дитину. Щодо посилання відповідача у відзиві на ту обставину, що він наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі, звертає увагу, що він є громадянином Молдови і проживає за межами України з 2022 року. При цьому, позивачці відомо, що відповідач фактично проживає у Польщі, резидентом якої він є наразі. Про проживання у Польщі у м. Кракові вказує і сам відповідач у своєму відзиві. Про проживання у Польщі також свідчать висновок нервопатолога та чеки про оплату ліків, складені у м. Кракові. Тож цілком логічно, що станом на сьогодні у відповідача відсутні доходи в Україні. Натомість відповідач не надає доказів про те, що він немає доходів ані у Молодові, ані у Польщі. Тож виникають цілком обґрунтовані сумніви у відсутності доходів у відповідача за кордоном. Виходячи з того, що відповідач є іноземцем і постійно проживає за кордоном, слід враховувати рівень життя і доходів тієї країни, де наразі проживає відповідач. Так, мінімальна офіційна заробітна плата у Молдові відповідно рішення Уряду № HG985/2023 від 6 грудня 2023 року про встановлення мінімального розміру заробітної плати на країну на 2024 рік становить 5000 лей, що за курсом Національного банку України становить 11762 гривні (інформація взята з офіційного сайту Уряду Молдови за адресою: https://www.legis.md/cautare/downloadpdf/140420). Відповідно до §1 Порядку Ради міністрів Польщі від 14 вересня 2023 року про розмір мінімальної винагороди за працю та розмір мінімальної погодинної ставки в 2024 році з 1 січня 2024 року мінімальна винагорода за працю становить 4242 злотих, що за курсом Національного банку України становить 45290 гривень. (інформація взята з офіційного сайту Ради міністрів Польщі за адресою: https://isap.sejm.gov.pl/isap.nsf/DocDetails.xsp?id=WDU20230001893). Більше того, згідно із офіційними статистичними даними, середня заробітна плата у Польщі станом на перше півріччя 2024 року становить 8147,38 злотих, тобто 86982 гривні за офіційним курсом НБУ (інформація взята з офіційного сайту Головного статистичного управління Польщі за адресою:https://stat.gov.pl/sygnalne/komunikaty-i-obwieszczenia/lista-komunikatow iobwieszczen/komunikat-w-sprawie-przecietnego-wynagrodzenia-w-pierwszym-kwartale2024-roku,271,44.html). Окрім цього, відповідач може мати у власності об`єкти нерухомого та рухомого майна за кордоном, інформацію про які позивачка не має можливості отримати, а відповідач не надає жодних доказів про відсутність у нього у власності відповідних об`єктів за кордоном. Також позивачці відомо, що відповідач перебуває у шлюбі. Разом з дружиною відповідач часто подорожує, що може свідчити на наявність у нього високих витрат та відповідно доходів. Так, подружжя відвідує Варшаву, Краків, Словаччину, Словацькі Татри, гори у Закопане у Польщі, м. Острава у Чехії, що підтверджується спільними фото у соцмережах і вказівкою ними геолокації. Окрім того, зі слів колишнього чоловіка дружини відповідача, дружина відповідача повідомляла про відкриття бізнесу салону. Тож відповідач з дружиною мають спільний бізнес. Вказані обставини доводять наявність у відповідача достатнього рівня доходів для сплати аліментів у заявленому розмірі. Сума аліментів в розмірі 2000 гривень є недостатньою для забезпечення гармонійного фізичного, інтелектуального, морального розвитку дітей. До пояснень позивачкою подаються докази, які підтверджують викладені у них факти. Судом було прийнято долучені сторонами у справі докази, які подані разом з відповідним клопотаннями та письмовими поясненнями. В судовому засіданні 13 вересня 2024 року було оголошено перерву за клопотанням представника відповідача адвоката Слаблюка Н.С., оскільки він бажав надати письмові пояснення з приводу поданих стороною позивача додаткових доказів і наведенні додаткових аргументів, щодо предмета спору. 13 вересня 2024 року від представника відповідача адвоката Слаблюка Н.С. надійшло клопотання про долучення довідки про стан здоров`я відповідача, яке судом було задоволено. Крім того, цього ж дня від представника відповідача адвоката Слаблюка Н.С. надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких знову просить врахувати стан здоров`я відповідача та стягувати з аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення кожною дитиною повноліття. 1 жовтня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення представника відповідача адвоката Слаблюка Н.С., відповідно до яких просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі вказаному в письмових поясненнях від 13 вересня 2024 року. Вказує, що представником позивача до суду було подано письмові пояснення та нові докази у справі. Із вказаними поясненнями не погоджуються з огляду на наступне. У своїх поясненнях позивач вказує, що дочка [PERSON] відвідує платні гуртки малювання, танців, гімнастики. На підтвердження цього надає довідку від керівника гуртка. Вказана довідка не може бути взята до уваги, оскільки із цього документа неможливо з`ясувати, ким вона була видана. Довідка підписана [PERSON] , яка не є суб`єктом підприємницької діяльності та відповідно не може надавати платні освітні послуги. Крім того, позивачем не надано чеків, що підтверджують оплату жодного з гуртків. Позивач жодного разу не погоджувала з відповідачем відвідування дітьми тих чи інших гуртків, відповідач не надавав своєї згоди на відвідування дитиною гуртків та на оплату останніх. До того ж відповідачу не відомо, чи дійсно діти відвідують такі гуртки та яка вартість таких гуртків. Щодо відвідувань Анною психолога зазначає, що відповідно до інформації, зазначеної на веб-сайті ліцею «Львівський» Львівської міської ради, розміщеної в мережі Інтернет за посиланням http://lyceum-lvivskyi.lviv.sch.in.ua/psihologopedagogichnij_suprovid/normativni_dokumenti/ - у ліцеї діє соціально-психологічна служба. У ліцеї працює дипломований практичний психолог, яка є спеціалістом першої категорії та була неодноразово нагороджена подяками та дипломами Львівської міської ради. Відвідування психолога в ліцеї є безкоштовним та дає можливість забезпечити потребу дитини у психологічній допомозі. Позивач не узгоджувала з відповідачем відвідування дитиною платного психолога та відповідач не давав згоду на оплату послуг такого спеціаліста. Оскільки позивачем не надано жодних доказів щодо необхідності відвідування дитиною саме платного психолога та неможливість відвідування безкоштовного психолога в ліцеї, такі витрати не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів. Щодо наданої позивачем платіжної інструкції на оплату фонду класу зазначає, що дана платіжна інструкція не дає можливості зробити висновки про те, куди були перераховані кошти, оскільки отримувачем даного платежу вказана [PERSON] , а матеріали справи не містять жодної інформації про цю особу та наявності в неї повноважень на збір коштів на так званий фонд школи. Щодо чеків за оплату продуктів харчування, предметів гігієни і побутової хімії, іграшки, канцелярії, ліків та одягу зазначає, що із копій наданих чеків не вбачається можливість визначити, хто саме був покупцем цих продуктів та чи дійсно всі вони були витрачені на дітей відповідача. Вважає, що сума 14028 гривень на харчування та 2186 гривень за предмети гігієни та побутової хімії на двох малолітніх дітей на місяць є значно завищеною та не відповідає реальним потребам дітей. З приводу здоров`я відповідача зазначає, що зазначення у висновку лікаря про те, що діагноз полінейропатія не «неуточненим» - для уточнення даного діагнозу відповідач потребує генетичного аналізу, який є дорогим, тому не має можливості наразі його зробити. А оскільки симптоми відповідача вказують саме на цей діагноз, то він проходить лікування та дотримується всіх рекомендацій лікаря, який поставив діагноз. Крім того, з 7 серпня 2024 року до 30 серпня 2024 року стан здоров`я відповідача погіршився, він перебував у реанімації та був повністю непрацездатним, що підтверджується лікарською довідкою від 16 серпня 2024 року. Причиною перебування у реанімації стало гостре гнійне запалення лобових пазух, збудження нервової системи на фоні хвороби невропатії через прийом знеболюючих невропатичних препаратів. Все це в сукупності викликало приступ епілепсії. Стан здоров`я відповідача погіршувався поступово, тому поки у нього була така можливість, він завжди намагався матеріально допомагати дітям та позивачу. Протягом 2022-2023 років відповідач щомісячно перераховував на рахунок позивача суми в середньому 10000 гривень, оскільки відповідач працював та мав можливість допомагати дітям, за відсутності рішення суду про стягнення аліментів. Вказане підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Крім того, до переїзду за кордон відповідач за кожної можливості намагався спілкуватись та проводити час з дітьми, що підтверджується фотографіями відповідача з дочкою [PERSON] . У 2024 році у зв`язку із погіршенням стану здоров`я відповідача, він більше не має змоги платити такі суми, які надсилались позивачу раніше. З січня до червня 2024 року у відповідача були лише тимчасові підробітки, які не давали достатніх доходів. В кінці червня 2024 року він влаштувався на роботу на 0,25 ставки та отримує 856,11 злотих (після вираховування всіх податків), що дорівнює 9231,6 гривень (за курсом НБУ станом на 1 жовтня 2024 року) щомісячно. Відповідач виконує підсобні роботи, що відповідають його стану здоров`я. Щодо посилання позивача на розміри мінімальної та середньої заробітної плати в Польщі зазначає, що відповідач наразі отримує чверть мінімальної заробітної плати в Польщі, оскільки працює на 0,25 ставки. У Молдові відповідач не проживає та не працевлаштований. В Україні відповідач також не має доходів. Щодо нерухомого та рухомого майна за кордоном твердження позивача є голослівними і такими, що не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. У відповідача відсутнє будь-яке нерухоме або рухоме майно закордоном. Крім того, звертає увагу на те, що у період перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , яка після розірвання шлюбу залишилась у власності позивача та саме вона користується цим спільним майном подружжя на власний розсуд. Звертає увагу, що позивач має власний бізнес: агенство з підбору ІТперсоналу, яке було відкрито під час шлюбу. Після припинення шлюбу, фактично бізнес залишився в управлінні позивача. Крім того, зазначає, що станом на сьогодні відповідач не є одруженим, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , фотографії якої надає позивач. З огляду на те, що вони проживають спільно та ведуть спільний побут, а також враховуючи стан здоров`я відповідача, наразі [PERSON] матеріально забезпечує його та оплачує його проживання, харчування та лікування. До того ж, у період з січня 2022 до травня 2024 року саме [PERSON] щомісячно перераховувала кошти на рахунок позивача на утримання дітей відповідача. Вказаний факт підтверджується численними платіжними інструкціями, у якому платником є [PERSON] , а отримувачем позивач. Щодо твердження позивача про те, що відповідач із дружиною часто подорожує, повідомляє, що це не відповідає дійсності, а фото були зроблені не під час подорожей. Відповідач з [PERSON] наразі проживають у Кракові, проте у свій час проживали у Закопаному протягом півтора року, оскільки [PERSON] мала можливість працювати там. Оскільки [PERSON] межує із Закопаним, вони мали можливість здійснити коротку поїздку у Словаччину у гори. Оскільки відповідачу рекомендовано багато ходити пішки, а відвідування гір є безкоштовним відпочинком, то витрати та цю поїздку були лише на дорогу. В місті Острава у Чехії проживає двоюрідний брат відповідача, тому поїздка туди була з метою зустрічі з братом. Оскільки відповідач був запрошений в гості, витрати на поїздку були лише на дорогу. У місті Варшава проживають батьки [PERSON] , тому поїзда туди була обумовлена необхідністю навідувати родичів [PERSON] . Щодо доходів [PERSON] , з якою відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зазначає, що її доходи є її особистою справою та не мають відношення до даної справи, адже вона не є стороною справи та платником аліментів. [PERSON] дійсно є фізично особою підприємцем в Польщі та надає послуги манікюру. Відповідач не має кваліфікації для надання таких послуг, тому це не можна вважати це спільним бізнесом. Крім того, [PERSON] має 4 власних дітей від попереднього шлюбу, на яких також платить аліменти. Одна з дітей, яка є інвалідом з народження, наразі проживає з нею у Польщі та перебуває на утриманні [PERSON] . Крім того, 1 жовтня 2024 року на адресу суду представником відповідача адвокатом Слаблюком Н.С. подано клопотання про визнання недопустимими доказів поданих представником позивача з письмовими поясненнями 13 вересня 2024 року, оскільки докази повинні бути подані разом з позовом і в позивача не було підстав не подати такі у визначений процесуальним законодавством строк. Розглянувши заявлене клопотання, суд в задоволені такого відмовляє, оскільки частина доказів отримана позивачем вже після пред`явлення позову, зокрема щодо понесених витрат на утримання дітей, інша подана інформація є загально доступною, однак потребувала перекладу. При цьому суд звертає увагу, що ним забезпечено рівність учасників процесу в користуванні їхніми процесуальними правами, оскільки судом прийнято подані сторонами докази, які ними долучались до їхніх пояснень по суті спору, які надходили на адресу суду фактично до судового засідання, зокрема зі сторони відповідача. В судовому засіданні 2 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Бєлікова А.В. позов підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним в позові та письмових поясненнях, які описані вище, просила такий задовольнити. Представник відповідача адвокат Слаблюк Н.С. проти вимог позову заперечив з підстав викладених у відзиві та письмових поясненнях, які описані вище, просив задовольнити позовні вимоги частково. На запитання головуючого представник відповідача відповів, що відповідач працює у [PERSON] , живе разом з нею на орендованій квартирі в м. Краків, за яку оплачує остання. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Судовим розглядом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 9 червня 2016 року, який було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області в справі №369/7172/22. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2016 року та серії [NUMBER] від 12 травня 2021 року відповідно. Діти проживають разом з позивачем, що визнається сторонами, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина доказування не потребує. Відповідач проживає окремо від дітей за межами території України в Республіці Польща, що випливає з поданих стороною відповідача відзиву та письмових пояснень, які описані судом вище. [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти «Веселка», що стверджується відповідною психолого-педагогічною характеристикою на дитину. [PERSON] навчається в 2-Б класі ліцею «Львівський» Львівської міської ради, відвідує психолога, вартість однієї консультації становить 1500 гривень, що стверджується характеристикою та довідкою психолога [PERSON] , договором про надання психологічних послуг від 5 серпня 2024 року відповідно. Позивач несе витрати на утримання дітей, в тому числі на харчування, одяг, іграшки тощо, що стверджується поданими неї чеками. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованих та виплачених доходів вбачається, що дохід позивача за період з січня 2023 року по березень 2024 року становить 45980 гривень. Інформація про дохід відповідача за вказаний вище період відсутня. З довідки від 25 вересня 2024 року, виданої [PERSON] вбачається, що відповідач з 26 червня 2024 року був прийнятий на посаду менеджера на 0,25 ставки. Місячна заробітна плата після відрахувань становить 856,11 злотих. Оскільки відповідач працевлаштований у своєї цивільної дружини, що підтверджено його представником в судовому засіданні та вбачається з довідки про його працевлаштування та доходи, суд вважає, що це дає йому можливість мінімізувати його офіційні доходи для зменшення розміру аліментів, які можуть бути присудженні судом. А тому суд визначаючи розмір аліментів враховує надані стороною позивача відомості про мінімальну заробітну плату в Республіці Польща та середню заробітну плату в 2024 році. Відповідно до §1 Порядку Ради міністрів Польщі від 14 вересня 2023 року про розмір мінімальної винагороди за працю та розмір мінімальної погодинної ставки в 2024 році з 1 січня 2024 року мінімальна винагорода за працю становить 4242 злотих, що за курсом Національного банку України становить 45290 гривень. (інформація взята з офіційного сайту Ради міністрів Польщі за адресою: https://isap.sejm.gov.pl/isap.nsf/DocDetails.xsp?id=WDU20230001893). Більше того, згідно із офіційними статистичними даними, середня заробітна плата у Польщі станом на перше півріччя 2024 року становить 8147,38 злотих, тобто 86982 гривні за офіційним курсом НБУ (інформація взята з офіційного сайту Головного статистичного управління Польщі за адресою:https://stat.gov.pl/sygnalne/komunikaty-i-obwieszczenia/lista-komunikatow iobwieszczen/komunikat-w-sprawie-przecietnego-wynagrodzenia-w-pierwszym-kwartale2024-roku,271,44.html). Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки діти проживають разом з позивачем, відповідач проживає окремо, визнає позов частково, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2024 році, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів в розмірі 6000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи суму аліментів судом взято до уваги, що відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний місячний дохід, його стан здоров`я та середні показники заробітної плати в Республіці Польща, оскільки відповідач проживає зараз саме там, що встановлено судовим розглядом. Також судом враховується можливість відповідача здійснювати мандрівки про що надано відповідні фотосвітлини стороною позивача. Хоча відповідач і стверджує, що мандрівки не становили значних фінансових витрат, бо в основному здійснювались до родичів, однак доказів цим обставинам суду не надав. Суд критично відноситься до наданого стороною відповідача розміру доходу відповідача, оскільки як описано вище, відповідач працює у своєї цивільної дружини, що на думку суду забезпечує йому можливість оптимізувати інформацію про розмір його місячного доходу з метою уникнення належного обов`язку утримувати своїх дітей. При цьому суд звертає увагу, що відповідач в підтвердження своїх доходів не надав відповідного витягу про його доходи з фіскального органу країни його перебування, а обмежився лише довідкою, яку видала його цивільна дружина. Також відповідач не надав жодних доказів в підтверджень обставин відсутності у його власності рухомого та нерухомого майна за межами території України в країні його перебування, в підтвердження можливих обставин його неплатоспроможності. А тому враховуючи розмір мінімальної заробітної плати та середньої заробітної плати в Республіці Польща в 2024 році, суд приходить до висновку, що визначений судом розмір аліментів може бути сплачений відповідачем, оскільки під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких фізіологічних обмежень щодо можливого працевлаштування відповідача та надані ним лікарські довідки про стан його здоров`я, не спростовують вказаних обставин. Суд не бере до уваги докази сторони позивача про понесені витрати на гуртки та потреби школи, оскільки не надано належних і допустимих доказів цим обставинам. Довідка підписана [PERSON] про відвідування Анною гуртка образотворчого мистецтва, оплата за який становить 900 гривень в місяць, вказану обставину підтвердити не може, оскільки з наданої довідки не можливо встановити в якій організаційно-правовій формі організовано вказаний гурток і можливість надання таких послуг підписантом довідки. Відсутні докази правових підстав для сплати позивачем витрат на потреби школи не на адресу платежу самої школи. При цьому суд звертає увагу, що не піддає сумніву, що позивачем вживаються необхідні заходи для забезпечення належного рівня життя малолітніх дітей, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що зумовлює понесення певних витрат, що враховано судом при визначені розміру аліментів. Суд не бере до уваги доводи відповідача про добровільну сплату аліментів, оскільки суду ним не надано жодного належного і допустимого доказу цим обставинам. Платіжні інструкції про сплату платежів від [PERSON] на ім`я [PERSON] вказані обставини не підтверджують, оскільки відсутні будь-які правові підстави, які б зобов`язували [PERSON] здійснювати такі платежі. Натомість вказані платіжні інструкції, які долучені до матеріалів справи стороною відповідача, лише підтверджують, на думку суду, обставину мінімізації доходів відповідачем в країні перебування. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а\~\~стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші доводи, зазначені сторонами у заявах по суті справи та в судовому засіданні, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1211,2 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial