Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача ТОВ «Коллект центр» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за договорами № 4038170 від 22 квітня 2021, № 2258779 від 04 травня 2021 року у розмірі 41884,75 грн; понесені витрати зі сплати судового збору 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у сумі 13000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказували, що 22 квітня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний Договір № 4038170 про надання споживчого кредиту в розмірі 3500,00 грн. 04 травня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 2258779, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 3200,00 грн. 04 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року. 13 жовтня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 13/10-2021, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило право вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] 10 березня 2023 року на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр». В порушення умов договору № 4038170 відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має загальну заборгованість в сумі 11093,75 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 3500,00 грн; заборгованість за відсотками - 7532,00 грн; інфляційні збитки - 56,00 грн., 3% річних - 5,75 грн. В порушення умов договору № 2258779 відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має загальну заборгованість в сумі 30791,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 3200,00 грн; заборгованість за відсотками - 27591,00 грн. Покликаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами. Рух справи Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2024 року головуючим суддею визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судове засідання 12 вересня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Директор ТОВ «Коллект Центр» в поданій нею позовній заяві просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Через неявку відповідача, розгляд справи відкладено до 09 жовтня 2024 року. Відповідач в судовому засіданні 09 жовтня 2024 року заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обгрунтування зазначила, що дійсно брала мікрозайми, після відступлення права вимоги, колекторська фірма телефонувала її дітям, погрожували, поводили себе нечемно, тому вважає що за неналежну поведінку не має обовязку повертати кошти у розмірі нарахованих відсотків. Згодна повернути кошти в межах отриманого кредиту. Заслухавши пояснення відповідча, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Коллект Центр» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 22 квітня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4038170 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті:https://creditplus.ua. Згідно п. 1.3, 1.4, 1.5 Договору № 4038170 про надання споживчого кредиту сума кредиту (загальний розмір) складає 3500,00 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка - 1,90% в день. Детальні терміни та дата повернення кредиту (22.05.2021) вказується в Графіку платежів (Додаток № 1 до цього Договору) та Паспорту споживчого кредиту з обчисленням загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 3500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» за № 7/4867 від 17 травня 2024 року та довідкою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за № 251/24 від 13 травня 2024 року. 04 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4038170 від 22 квітня 2021 року, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4038170 від 22 квітня 2021 року, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 04 травня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2258779, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 3200,00 грн. Договір було укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ» та розміщених їх сайті https://money4you.ua/. Згідно п.п. 2.3.1 - 2.3.4 договору: тип позики - короткострокова, сума позики складає 3200,00 гривень; строк позики: до 31.05.2021 (30 днів). Відповідно до п. 2.4.2 договору середньоденний розмір процентів за користування позикою акційний, фіксований 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 4.1.1 договору позикодавець зобов`язаний перерахувати суму позики на вказані банківські реквізити позичальника. Договір підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (f22708). ТОВ «МАНІФОЮ» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 3200,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «МАНІФОЮ» за № 503 від 15 лютого 2024 року. 13 жовтня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 13/10-2021, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило право вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором позики № 2258779 від 04 травня 2021 року. 10 березня 2023 року на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики № 2258779 від 04 травня 2021 року, що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] . Згідно розрахунку заборованості за договром № 4038170 утворилась заборгованість в сумі 11093,75 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 3500,00 грн; заборгованість за відсотками - 7532,00 грн; інфляційні збитки - 56,00 грн., 3% річних - 5,75 грн; за договором № 2258779 відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має загальну заборгованість в сумі 30791,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 3200,00 грн; заборгованість за відсотками - 27591,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 3% річних за користування коштами, інфляційні збитки. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15 (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) зазначено, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Судом перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості, вважає його вірним. Заборгованість за договором № 4038170 від 22 квітня 2021 року становить 11093,75 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 3500,00 грн; заборгованість за відсотками - 7532,00 грн; інфляційні збитки - 56,00 грн., 3% річних - 5,75 грн. Заборгованість за договором № 2258779 від 04травня 2021 року становить 30791,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 3200,00 грн; заборгованість за відсотками - 27591,00 грн. Заперечення відповідача про неналежну поведінку стягувача щодо вимагання повернути кредитні кошти, суд вважає такими, що не спростовують обов`язку боржника повернути кредитні кошти та сплатити нараховані за умовами договору відсотки. Щодо стягнення судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. відповідно до платіжної інструкції № 0443050009 від 26 червня 2024 року. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору. Також, позивач просить відшкодувати понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. До позовної заяви додана копія договору про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07 червня 2024 року, укладеного між клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 72-73). За змістом цього договору адвокатське об`єднання надає клієнту юридичну допомогу, у тому числі представляє інтереси клієнта в судах під час розгляду правових спорів. Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Якщо інше не передбачено заявкою на надання юридичної допомоги, клієнт зобов`язується оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги у строк до 60 банківських днів з моменту підписання акту про надання юридичної допомоги та надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати. Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» підписано заявку на надання юридичної допомоги № 261 від 07 червня 2024 року та витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 10 червня 2024 року. За змістом цих документів сторонами договору про надання правової допомоги погоджено кількість та вартість юридичних послуг стосовно супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . Загальний розмір витрат на правову допомогу 13000,00 грн. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача [PERSON] , на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.

Outcome: approved