Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача: заборгованість за договором позики від 01 липня 2021 року: 312 670,80 гривень, що на 23 квітня 2024 становить еквівалент 7 860,00 доларів США; 10 541,70 гривень, що на 23 квітня 2024 становить еквівалент 265 дол. США, в якості інфляційних нарахувань за період з 01 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року; 1 827,10 гривень, що на 23 квітня 2024 становить еквівалент 45,93 дол. США, що становить 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 01 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року; 2 223 184,86 гривень, що на 23 квітня 2024 становить еквівалент 55 887 дол. США, в якості пені за прострочення виплати заборгованості за період з 01 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року; заборгованість за договором про внесення змін та доповнень до договору позики від 04 жовтня 2021 року: 498 841, 20 гривень, що на 23 квітня 2024 становить еквівалент 12540,00 доларів США; 2422,20 гривень, що на 23 квітня 2024 становить еквівалент 60,89 дол. США, в якості інфляційних нарахувань за період з 04 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року; 418,09 гривень, що на 23 квітня 2024 становить еквівалент 10,51 дол. США, що становить 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 04 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року; а всього просить стягнути із відповідача заборгованість за вищевказаними договорами позики на загальну суму 3 558 655,89 гривень, що станом на 23.04.2024 становить еквівалент 89 458,67 доларів США. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами укладено договір позики грошових коштів від 01.07.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований у реєстрі за №2361, у відповідності до якого позивач позичив відповідачу 214 008,15 гривень, що на день укладання цього договору за офіційним курсом НБУ становить еквівалент 7860,00 доларів США. Також 04 жовтня 2021 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстровано в реєстрі за №3822, згідно якого позикодавець передав, а позичальник прийняв грошові кошти в розмірі 333 689 гривень 40 копійок, що за курсом НБУ на день укладення договору позики визначено в еквіваленті до суми 12 540,00 доларів США. Крім того, позичальником складено власноручно заяву, якою підтверджено отримання грошових коштів від позикодавця у зазначеному у договорі розмірі. Просить стягнути заборгованість за договорами позики, а також 3% річних від простроченої суми, інфляційні та пеню, а також судові витрати. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. 26 квітня 2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. 28 травня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення засідання. Від сторони позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 01 липня 2021 року [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований у реєстрі за №2361. Відповідно до п. 1 договору позики від 01.07.2021 позикодавець через свого представника передав, а позичальник прийняв грошові кошти у розмірі 214 008,15 грн, що за курсом НБУ на день укладання договору позики визначено в еквіваленті до суми 7 860,00 доларів США, які позичальник зобов`язується повернути позикодавцю не пізніше 01.01.2022 року. Згідно з п. 2 повернення позиченої суми коштів повинне проходити у місті Києві в готівковій формі у такому порядку: 01 серпня 2021 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 310,00 дол. США; 01 вересня 2021 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 310,00 дол. США; 01 жовтня 2021 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 310,00 дол. США; 01 листопада 2021 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 310,00 дол. США; 01 грудня 2021 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 310,00 дол. США; 01 січня 2022 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 6 310,00 дол. США. Про кожен факт повернення грошових коштів за даним договором позикодавець надає позичальнику власноручно підписану ним розписку про отримання грошових коштів (п.3 договору). У разі несвоєчасного повернення грошових коштів за цим договором позичальник сплачує позикодавцю за кожен день прострочення неустойку у розмірі 10% від позиченої суми (п.4 договору). У разі прострочення позичальником більше ніж на один місяць будь-якої із суми повернення за графіком, позикодавець має право пред`явити цей договір до стягнення (п. 5). Позичальник має право повернути, а позикодавець зобов`язаний рийняти позичену суму грошових коштів до закінчення вказаного терміну (п.6). Крім того, 04 жовтня 2021 між [PERSON] та [PERSON] було підписано договір про внесення змін про доповнення до договору позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований у реєстрі за №2361. Відповідно до п.1 договору про внесення змін та доповнень від 04.10.2021 позикодавець передав, а позичальник прийняв грошові кошти в розмірі 333 689,40 грн, що за курсом НБУ на день укладання договору становить 12 540,00 доларів США, які позичальник зобов`язується повернути позикодавцю не пізніше 04.04.2022 року. Згідно з п. 2 договору про внесення змін та доповнень до договору позики повернення позиченої суми грошових коштів повинне проходити в м. Київ, в готівковій формі в такому порядку: 04 листопада 2021 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 490,00 дол. США; 04 грудня 2021 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 490,00 дол. США; 04 січня 2022 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 490,00 дол. США; 04 лютого 2022 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 490,00 дол. США; 04 березня 2022 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 490,00 дол. США; 04 квітня 2022 року - грошова сума в гривні, що становить еквівалент 10 090,00 дол. США. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш яку десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо часткового невиконання ним умов договорів, наявність іншої суми заборгованості за цими договорами, а також її розмір. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання за даними договорами, а тому зобов`язаний повернути позивачу борг у заявленому розмірі у сумі 7860,00 дол. США за договором позики від 01.07.2021, що станом на 23.04.2024 становить 312 670, 80 грн; та у сумі 12540,00 дол. США за договором від 04.10.2021, що станом на 23.04.2024 становить 498 841,20 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних, та пені, за період з 01.08.2021 по 23.02.2022 (за договором позики від 01.07.2021) та за період з 04.11.2021 по 23.02.2022 (за договором позики від 04.10.2021), суд враховує наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) встановлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У той же час, пунктом 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (Закон України № 691-ІХ від 16 червня 2020 року «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19»). Також норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (Постанову Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, постанова Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16, постанова Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, постанова Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17). У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Зазначене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19), постановою ВС від 31 січня 2024 року, справа № 183/7850/22, провадження 61-14740ск23). З огляду на вищевикладені норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивача вимог щодо стягнення на його користь 3% річних, інфляційних втрат, та пені, за період з 01.08.2021 по 23.02.2022 (за договором позики від 01.07.2021) та за період з 04.11.2021 по 23.02.2022 (за договором позики від 04.10.2021), а відтак - позов в цій частині задоволенню не підлягає. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 15 140,52 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3 452 (три тисячі чотириста п`ятдесят дві) гривні 04 копійки.

Outcome: partial