Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» обґрунтовує тим, що 12.03.2014 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт Кредиту 75000,00 грн., процентна ставка 24% річних, обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією але не менше 50 грн. Позивач погодився на приєднання до публічної пропозиції та підтвердив її акцептування, приєднався до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Банк зобов`язання за кредитним договором виконав вчасно, надавши у розпорядження клієнта кредитні кошти. Станом на 20.09.2021р. загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 60923,01 грн. 20.09.2021р. між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7100,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 31.07.2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника відповідача [PERSON] до суду за вх. №ЕП-573/24-Вх від 19.08.2024 надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відзиві відповідач вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, такими, що пред`явлені з порушенням строків позовної давності. Зазначив, що з початку березня 2020 року відповідач звернувся до кредитодавця АТ «Альфа-банк», повідомивши, що у зв`язку з оголошеним карантином він втратив можливість здійснювати погашення кредиту та просив реструктуризувати кредит, однак отримав відмову. З 12.03.2020 по картковому рахунку було припинено будь-який рух коштів. Відповідач не здійснював жодних дій, не звертався до установи банку з заявами, зверненнями, проханнями, в т.ч. щодо збільшення або зменшення кредитного ліміту і відповідач заперечує факт звернення до установи банку щодо збільшення кредитного ліміту по банківській карті 09.06.2020 на суму 8800,00 грн. Також кредитодавцем було прийнято рішення про надання кредитних канікул, які завершились у липні 2020року. По завершенні кредитних канікул відповідачем не було здійснено жодного платежу. За умовами кредитування збільшення кредитного ліміту можливе лише за умов належного виконання кредитних зобов`язань відповідачем, відсутності заборгованості по обов`язковим платежам та його особистим зверненням щодо збільшення кредитного ліміту. Вказав на положення ЦК щодо належного виконання зобов`язань та наслідків порушення зобов`язань. Зазначив, що за умовами кредитного договору право вимоги у кредитодавця виникло 12.04.2020, враховуючи рішення про надання кредитних канікул право вимоги за даним кредитним договором у кредитодавця виникло 12.08.2020. Вказав, що кредитодавець для захисту своїх порушених прав міг звернутись до суду з вимогами до 12.08.2023р. тобто протягом встановленого законом трирічного строку позовної давності. Вважав, що позивачем не обґрунтовано, за яким договором стягується заборгованість та з чого вона складається, а сума заборгованості є необґрунтованою. Вказав, що нарахування процентів за кредитом та пеня підлягають стягненню лише у межах позовної давності. Оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилось зі спливом строку кредитування, то вимогу про стягнення процентів та неустойки вважає необґрунтованою. Вказав, що з урахуванням загального строку позовної давності у 3 роки, право на звернення з позовом позивача закінчилось у 2023р. Нарахування грошових коштів за укладеним договором банку є його обов`язком і вимога про стягнення заборгованості по комісії є незаконною, а сплачені [PERSON] кошти необхідно зарахувати як сплату коштів за тіло кредиту. Тому просив застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також від представника відповідача [PERSON] до суду за вх. №ЕП-572/24-Вх від 19.08.2024 до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності, у якій відповідач посилаючись на викладені у відзиві мотиви зазначив, що вважає доведеним перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за договором, який почався 12.08.2020, а сплинув 12.08.2023. Тому вважав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими, заявленими з порушенням строків позовної давності і просив застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У подальшому відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором та заява про застосування строків позовної давності були продубльовані стороною відповідача, направлено засобами Укрпошти та надійшли до суду 27.08.2024. 27.08.2024 через систему «Електронний суд» було сформовано заяву представника позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за вх. №3674/24-Вх від 28.08.2024р. про проведення засідання без участі представника, де той просив проводити розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. 11.09.2024р. від сторони позивача за вх. №3894/24-Вх до суду надійшло заперечення щодо заяви про застосування строків позовної давності. У запереченні сторона позивача вказала, що Верховною Радою України було внесено зміни до прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які були доповнені п. 19, відповідно до якого позовна давність на період воєнного стану зупинена, їх строк на період дії воєнного стану продовжується і не зараховується при обчисленні. Тому просили заяву про застосування строку позовної давності відхилити, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 16.09.2024р. від представника відповідача [PERSON] за вх. № ЕП-674/24-Вх надійшла заява, у які сторона відповідача зазначила про отримання заперечення позивача щодо заяви про застосування строків позовної давності, де зазначив, що з квітня 2022 року бойові дії у Києві та Київській області припинились, посилаючись на правову позицію ВП ВС від 10.11.2022р. у справі № 990/115/22 вважав, що матеріали справи не містять допустимих, об`єктивних та фактичних доказів, що б свідчили про поважність причин пропуску процесуальних строків і неможливість позивача у зв`язку з цим звернутись до суду для захисту своїх порушених прав у строки, передбачені ЦК. Позивач з клопотанням про поновлення пропущених строків не звертався. Сам факт воєнного стану не є достатнім для поновлення пропущених строків. Вважав, що до мотивів викладених позивачем у запереченні треба ставитись критично, а його заперечення щодо застосування строків позовної давності є необґрунтованими і не повинні братись до уваги судом. Тому просив заперечення щодо заяви про застосування строків позовної давності відхилити, застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 17.09.2024р. за вх. №3982/24-Вх від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, де представник позивача вказав, що у зв`язку з грубим порушенням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором щодо вчасної сплати платежів по кредиту та відсоткам позивач прийняв рішення про стягнення суми боргу. З посиланням на практику Верховного Суду зазначив, що виписка по рахунках клієнта є документом який підтверджує факт видачі коштів клієнту і може бути належним і допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість. Також звернув увагу, що відповідач виконував платежі по кредитному договору, тому враховуючи практику верховного суду неоспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до ст. 204 ЦК України свідчить про правомірність правочину. Щодо строків позовної давності вказав, що раніше направляв заперечення з цього питання. Тому просив заяву про застосування строку позовної давності відхилити, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно копії Анкети заяви від 12.03.2014р. про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» (нечітко) Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» [PERSON] акцептував публічну пропозицію ПАТ «Альфа-Банк» Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та виявив бажання отримати від банку кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75000, грн. по рахунку ЕПЗ на умовах, що вказуються у Договорі та додатку до Договору, що підписується в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка» з урахуванням умов публічної пропозиції. Згідно копії Довідки про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка» строк картки: 2 роки з можливістю перевипуску за умови дотримання клієнтом умов договору, строк кредитної лінії: 1 р. з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії за умови дотримання клієнтом умов договору, максимальна сума кредиту - 75000,00 грн., тип картки: Master Card (нечітко)/іменна, строк внесення платежу: до 24 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем відкриття картки, сума щомісячного платежу (нечітко), орієнтовна реальна процентна ставка, % рік: (нечітко), абсолютне значення подорожчання кредиту грн. в міс (нечітко). Згідно копії договору факторингу № 3 від 20.09.2021р., укладеного між ТОВ «Альфа-Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (Фактор), фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнту право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено у додатку №1-1 до Договору. Згідно копії акту приймання-передачі Реєстру боржників від 20.09.2021р. до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021р. клієнт передав, а фактор прийняв реєстр вимоги боржників клієнта від 20.09.2021р. на компакт-диску. Загальна кількість боржників становить 9188, загальний розмір заборгованості складає: за тілом, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами - 236676037,24 грн. за штрафними санкціями (неустойкою, пенею) 13738547,91 грн. Згідно Додатку 1-1 до договору факторингу № 3 від 20.09.2021р. Характеристика права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, за записом № 7839 наявний договір CCNC-630099676 від 12.03.2014р., ПІБ: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , сума за основною заборгованістю в валюті договору на дату укладення договору: 54935,20 грн., пеня/штраф/неустойка на дату укладення договору факторингу: 5987,81грн., загальна сума заборгованості (проценти, комісія та тіло кредиту) станом на дату укладення договору з урахуванням пені/штрафу/неустойки: 60923,01грн., загальна сума заборгованості (проценти, комісія та тіло кредиту) станом на дату укладення договору без урахування пені/штрафу/неустойки: 54935,20грн. Згідно копії платіжного доручення № 559 від 20.09.2021р. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перерахувало АТ «Альфа-Банк» кошти в сумі 1284480,00 грн. з призначенням платежу за право вимоги згідно договору факторингу № 3 від 20.09.2021р. Без ПДВ. Відповідно наданої виписки за договором № 630099676 по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 12.03.2014р. по 08.04.2024р. [PERSON] здійснював користування кредитною карткою у період з 14.03.2014 та фактично отримав кредитні кошти внаслідок зняття готівки в банкоматі та покупок. Остання дата здійснення операції щодо покупки 12.02.2020, останнє поповнення картки відбулося 27.02.2020р. на суму 50,00 грн. У подальшому відбувалось списання плати за користування послугою SMS-інформування, розрахунково-касове обслуговування основної картки, сплата комісії за обслуговування основної картки, списання процентів за овердрафт, списання процентів за користування кредитом, збільшення кредитного ліміту, новий ліміт. Станом на 20.09.2021р. відбулось згортання активу у зв`язку з продажем згідно дог. Факторингу № 3 «ФК Еліт Фінанс» від 20.09.2021, сума операції 54935,20 грн. Згідно даних розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» позичальник [PERSON] , номер кредитного договору 630099676, дата надання кредиту 12.03.2014, сума ліміту на дату укладення договору 1000,00 грн., станом на 20.09.2021 має заборгованість 60923,01грн. Розрахунок заборгованості містить інформацію про зняття та надходження коштів, тіло кредиту та прострочене тіло кредиту, нарахування комісії РКО, відсотків за користування кредитом, Овердрафт (несанкціонована заборгованість), неустойку. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 12.01.2020 розмір заборгованості по тілу кредиту - 0,00 грн., заборгованість на кінець періоду - 191,44 грн. станом на 12.02.2020 знято коштів 23310,00грн., заборгованість по тілу кредиту на початок періоду 0,00 грн., нараховано на поточний період 23525,74 грн., сплачено 50,00 грн., заборгованість по тілу кредиту на кінець періоду 23475,74 грн., нараховано відсотки в сумі 473,88 грн., загальна заборгованість на кінець періоду 23949,62 грн. У подальшому з 12.03.2020 по 12.09.2021 зняття коштів та їх внесення не відбувалось, натомість нараховувалась комісія за РКО, збільшувалось прострочене тіло кредиту, щомісячно відбувалось нарахування відсотків за користування кредитом, збільшувалось тіло кредиту та розмір загальної заборгованості, який станом на 12.09.2021 визначено у розмірі 60923,01грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. Відповідач визнав як факт користування кредитними коштами, так і факт невиконання кредитних зобов`язань. Щодо твердження відповідача про необґрунтованість суми заборгованості, оскільки позивачем не наведено з чого вона складається (тіло кредиту, проценти, пеня, штрафні санкції тощо) та ненадання доказів, покладених в основу таких розрахунків, то таке твердження спростовується наявними у матеріалах справи розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», яким визначено розмір заборгованості та його складові і випискою за договором № 630099676 по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard, з якої вбачається як процес користування карткою відповідачем, так і процес виникнення заборгованості внаслідок нарахувань банком після припинення боржником виконання своїх зобов`язань. Власних розрахунків заборгованості стороною відповідача не наведено, доказів невідповідності розрахунків не надано. Суд зазначає, що принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Враховуючи викладене суд вважає підтвердженим як наявність заборгованості за кредитним договором№ 630099676 , так і її розмір, вказаний позивачем. Відповідач просить до вимог позивача застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Наслідки спливу позовної давності передбачені статтею 267 ЦК України. Так, особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У постанові ВП ВС від 13.02.2019 по справі №826/13768/16 (11-609апп18) визначено, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Також у постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі №910/18560/16 (12-143гс18) сказано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними. Порушене право виникло з 12.03.2020. Позивач до суду із позовом звернувся 19.07.2024р. згідно відмітки на поштовому конверті. Постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 встановлено карантин з 12 березня 2020 року. Строк карантину неодноразово продовжувався. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває на даний час. Відповідно до\~п.\~19\~Прикінцевих та\~Перехідних Положень\~ЦК України\~у період\~дії воєнного\~стану в\~Україні,\~введеного Указом\~Президента України\~"Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні"\~від 24\~лютого 2022\~року №\~64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, позивачем не порушено строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості, а заява відповідача про застосування наслідків позовної давності до задоволення не підлягає. Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості відповідачем [PERSON] не надано. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного, суд погоджується з заявленими позовними вимогами, наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»заборгованість за кредитним договором № 630099676від 12.03.2014 у розмірі 60923,01грн. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 3028,00 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7100,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно копії договору про надання правової допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023 між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (клієнтом) та [PERSON] (адвокат), предметом якого є надання послуг захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ, у якій клієнт є учасником. Згідно п. 1.4 Договору документом, що підтверджує надання адвокатом послуг та їх приймання клієнтом є Акт приймання-передачі наданих послуг. Згідно п. 3.1 Договору вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1000,00 грн., Конкретні суми до оплати наводяться у Актах наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених клієнтом. Згідно копії Акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 адвокатом відповідно до договору про надання правової допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023р. по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором надано послуги: первинна консультація, час надання 1 год., вартість 1000,00 грн.; правовий аналіз наявних документів у замовника: час 3 год., вартість 3000 грн.; підготовка позовної заяви: час 3,1 год., вартість 3100,00 грн. Згідно копії платіжної інструкції № 389 від 26.01.2024р. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перерахувало ТОВ «Перший інвестиційний клуб» кошти в сумі 7100,00 грн. як оплату згідно договору № 02-10/23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023р. без ПДВ. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»та адвокатом Макєєвим Віталієм Миколайовичем було укладено договір про надання правової допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023, згідно з яким замовник доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Крім того, надано Акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024, згідно з яким витрати на правову допомогу становлять 7\~100,00 грн. Однак позивачем не було надано суду доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правову допомогу, оскільки з копії платіжної інструкції № 389 від 26.01.2024р. вбачається, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перерахувало кошти в сумі 7100,00 грн. ТОВ «Перший інвестиційний клуб» як оплату згідно договору № 02-10/23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023, а не адвокату Макєєву В.М. на виконання договору № 05-10/23 від 05.10.2023. Тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: approved