Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

08.03.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] , а також земельної ділянки із кадастровим номером: 0710100000:22:151:0033, на якій розташоване житло. Даний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , поділений на дві квартири - [ADDRESS] та [ADDRESS] . Одночасно з цим, їй та відповідачці [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частці у квартирі [ADDRESS] , а також земельній ділянці із кадастровим номером: 0710100000:22:151:0032, на якій розташоване житло. На даний час для неї, з метою забезпечення безперешкодного користування своєю власністю, виникла необхідність у виділенні в натурі частини квартири, якою вона спільно володіє із відповідачкою. Натомість, [PERSON] не бажає оформити правовстановлюючі документи на окремі ізольовані приміщення в позасудовому порядку, що стало причиною її звернення до суду. Враховуючи наведене, просить суд виділити їй в натурі 1/2 частку квартири [ADDRESS] та земельної ділянці із кадастровим номером: 0710100000:22:151:0032, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.04.2023 року у даній справі було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮУ з метою визначення варіантів розподілу спірних житлового будинку та земельної ділянки. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а.с. 39-40). 07.05.2024 року від Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮУ на виконання вищевказаної ухвали суду від 19.07.2023 року надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1848, 1849 від 01.05.2024 року (а.с. 83-107). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2024 року провадження у справі було поновлено (а.с. 111). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2024 року справу призначено до судового розгляду (а.с. 119). В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. За наслідками розгляду справи просили стягнути з відповідачки 50 % вартості проведення судової експертизи. Відповідачка в судовому засідання заявлені позовні вимоги визнала повністю та за наслідками розподілу судових витрат просила врахувати дану обставину. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] , та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0395 га з кадастровим номером: 0710100000:22:151:0032, на якій розташований даний житловий будинок. Зазначене підтверджується договором дарування частки квартири та договором дарування частки земельної ділянки, які були посвідчені 11.07.2022 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчуком С.В. та зареєстрованими в реєстрі за № № 1770, 1771 відповідно, а також відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16-20). Власником іншої 1/2 частки квартири [ADDRESS] , та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0395 га з кадастровим номером: 0710100000:22:151:0032, на якій розташований даний житловий будинок є відповідач [PERSON] . Дана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи № 31/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 49-57). Житловий будинок [ADDRESS] розділений на дві квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] ; [PERSON] є одноосібною власницею квартири [ADDRESS] , а також відповідної земельної ділянки, призначеної для її обслуговування (а.с. 21-24). Як слідує зі змісту позовної заяви [PERSON] , сторонами спору на даний час не досягнуто згоди щодо виділення в натурі належних кожному з них частин вищевказаної квартири та земельної ділянки, у зв`язку з чим у них існує спір з даного приводу. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що перебуває у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає держави реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України уразі поділу спільного майна співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених у п. п. 6, 7 Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Вирішуючи вимоги кожної із сторін в частині виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, суд бере за основу висновки експертів Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮУ за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1848, 1849 від 01.05.2024 року (далі висновок № 1848, 1849) (а.с. 83-107). Згідно висновку № 1848, 1849, відповідно до вимог нормативно-правових актів виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: 0710100000:22:151:0032, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), технічно можливо: «Запропонований експертом варіант виділу/поділу досліджуваної квартири проведено відповідно до вимог нормативно-правових актів, згідно часток співвласників, з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників. На розгляд суду експерт виніс наступний варіант виділу: - [PERSON] 1/2 частки квартири [ADDRESS] : кімнату (1-5), площею 11,8 кв.м.; коридор (1-6), площею 6,3 кв.м.; кімната (1-7), площею 15,2 кв.м.; всього: 33,3 кв.м. Крім того: 1/2 частину огорожі (№ 1). При цьому варіанті поділу квартири [PERSON] необхідно: замурувати дверний проріз між коридором (1-2) та коридором (1-6); влаштувати дверний проріз між кімнатою (1-7) квартири [ADDRESS] та кімнатою (2-4) суміжної квартири [ADDRESS] для приєднання до неї. - [PERSON] 1/2 частки квартири [ADDRESS] : коридор (1-1), площею 8,3 кв.м.; коридор (1-2), площею 10,1 кв.м.; кухня (1-3), площею 6,6 кв.м.; санвузол (1-4), площею 3,7 кв.м.; всього: 28,7 кв.м. Крім того: відкриту веранду (а2), гараж (літ. Д-1) та 1/2 частину огорожі (№ 1). Для влаштування повноцінної квартири, відповідно ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення», п.5.19, [PERSON] необхідно: з коридору (1-1) та відкритої веранди (1) влаштувати кімнату площею не меншою ніж 14,0 кв.м.; демонтувати віконний блок та замість віконного влаштувати подвійний вхідний дверний блок в коридор (1-2). Запропонований експертом виділ досліджуваної квартири проведено відповідно до вимог нормативно-правових актів, згідно часток співвласників, з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників. Разом з тим, варіант виділу [PERSON] в натурі 1/2 частини квартири [ADDRESS] виконаний з урахуванням допустимості її перепланування, переобладнання для приєднання до квартири [ADDRESS] . У свою чергу, поділ земельної ділянки між співвласниками проводиться із врахуванням варіантів виділу [PERSON] в натурі 1/2 частини квартири [ADDRESS] . На розгляд суду експертом винесено варіант виділу [PERSON] в натурі 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,0395 га, кадастровий номер 0710100000:22:151:0032, відповідно до Схеми поділу досліджуваної земельної ділянки, яка наведена в додатках 4, 5, 6, до висновку № 1848, 1849. Відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу досліджуваної земельної ділянки: виділені співвласникам частини земельних ділянок обмежовані та забезпечені виїздом на вулицю.». Суд вважає вищевкзаний експертний висновок належним доказом у справі, такий є повним та детальним, а також у повній мірі обгрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи стороною відповідача не було спростовано достовірність викладених обставин у вищевказаному висновку експерта, клопотання про проведення додаткової або повторної експертизи заявлено не було. З огляду на те, що у висновку експерта Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮУ за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1848, 1849 від 01.05.2024 року запропоновано лише по одному єдиному можливому варіанту поділу спірних квартири та земельної діялнки, суд вважає за необхідне взяти його за основу при вирішенні позовних вимог про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, який є предметом даного спору. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частини квартири в повному обсязі. При вирішенні заявлених позовних вимог, суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає до уваги визнання відповідачкою позову та вважає, що таке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Як було встановлено судом, за проведення в межах даної справи судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи позивачкою було сплачено 15294 грн. (а.с. 108). Однак, у судовому засіданні позивачка та її представник за наслідками здійснення розподілу понесених сторонами судових витрат, у зв`язку з розглядом спору, просили стягнути з відповідачки 50 % вартості експертизи, що становить 7647 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті було визнано позов, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову. Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору вирішується згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182. Згідно з п. 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. За наведених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 884,61 грн., що становить 50 % від загальної суми судового збору, яка була сплачена позивачем при зверненні до суду з даним позовом, а також 7647 грн. 50 % вартості проведення експертизи. Крім того, суд вважає можливим повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 884,60 грн.

Outcome: approved