Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вказаної заяви зазначає про те, що 25.11.1977 він зареєстрував шлюб з [PERSON] та [INFO] у них народилась донька [PERSON] . 05.03.1984 їх шлюб було розірвано. [PERSON] вдруге уклала шлюб та вмовила його на усиновлення їх доньки. Після смерті усиновлювача її біологічної доньки вирішив звернутися до суду із заявою про усиновлення [PERSON] . У судовому засіданні заявник підтримав заяву про усиновлення та просив суд про її задоволення. Зазначав, що є біологічним батьком [PERSON] та надавав заяву на її усиновлення іншою особою через тиск на нього колишньою дружиною. Звертав увагу суду, що ніколи не переставав спілкуватися з донькою та надавав їй матеріальну допомогу. [PERSON] повідомив, що метою звернення до суду із зазначеною заявою є його бажання залишити усе своє майно біологічній донці - [PERSON] , а також встановлення кровного споріднення. [PERSON] підтримала заяву про усиновлення, підтвердила обставини зазначені заявником та просила суд про її задоволення. Наголошувала, що дійсно заявник є її біологічним батьком. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримала, зазначала, що заявник дійсно є біологічним батьком її доньки - [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі. Надав письмові пояснення в яких зазначав, заявник у справі, [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду щодо усиновлення повнолітньої особи, [PERSON] , [INFO] , якій на час розгляду справи виповнилося 44 роки і яка не є дитиною, а тому відсутні будь-які юридичні підстави для надання висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради щодо усиновлення [PERSON] повнолітньої особи [PERSON] , [INFO] . Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши та оцінивши всі докази, судом встановлено такі обставини. Згідно рішення виконкому Краматорської міської ради народних депутатів Донецької області УРСР № 198/2 від 04.05.1988 гр. [PERSON] надано дозвіл усиновити [PERSON] . Згідно зазначеного рішення батько дитини - [PERSON] дав згоду на усиновлення [PERSON] . Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 18370/17465-10-24/15.1 від 01.04.2024 актовий запис № 18 про усиновлення [PERSON] (після усиновлення - [PERSON] ), [INFO] , складений 17.05.1988 Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно з відомостями актового запису підставою запису про усиновлення є рішення виконкому Краматорської міської ради народних депутатів Донецької області УРСР № 198/2 від 04.05.1988. Водночас повідомили, що строк зберігання документів за 1988 рік по Краматорському відділу, на підставі яких було складено зазначений актовий запис про усиновлення, минув, у зв`язку з чим направити копії відповідних документів не виявляється можливим. Статтею 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема, відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 211 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України і додержуватися норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Законів України «Про охорону дитинства» та «Про міжнародне приватне право», Конвенції про права дитини, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах і Протоколу до неї 1997 року, інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини, усиновлення, опіки і піклування. Пунктом 3 вказаної постанови визначено, що у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати, виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішення питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років. Нормами частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] не надано доказів того, що [PERSON] була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи зазначене, під час розгляду справи, не встановлено виняткових випадків для усиновлення [PERSON] повнолітньої [PERSON] та заявником не доведено доцільності такого усиновлення, що відповідало б інтересам вказаних осіб. Не було доведено необхідності усиновлення та неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити, зокрема складення заповіту, оскільки заявник метою усиновлення ставить також спадкування [PERSON] його майна, а проявляти турботу та надавати допомогу один одному сторони можуть і без юридичного оформлення родинного зв`язку. Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засідання докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про усиновлення повнолітньої [PERSON] , [INFO] .

Outcome: dismissed