Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

07 травня 2024 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Солодовника С.О. звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем, з яким вона не перебувала у шлюбних відносинах, має спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає разом з нею за адресою [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, за весь час жодного разу не спілкувався з сином, навіть не проявив інтересу до такого спілкування та виховання дитини, жодних коштів добровільно та утримання дитини не надавав, не намагався отримати інформацію про здоров`я сина, чи потрібні йому ліки чи інша допомога. Відповідач не має уявлення про навчальний процес сина, успіхи в навчанні; з днем народження чи з іншими святами не вітає, йому наразі не відомо чим цікавиться дитина, які в нього захоплення, як він проводить свій позакласний час, чи потребує чогось, тобто відповідача в житті сина не існує. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2016 по справі № 200/26244/15-ц за її позовом з відповідача на її позивача користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме 1500 гривень щомісячно. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2017 у справі №200/1180/17 розмір аліментів було збільшено до 2000 гривень щомісячно. Відповідач є співзасновником ТОВ «Пласторг», розмір внеску до статутного фонду з боку відповідача складає 16000,00 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна №377207952 від 03.05.2024 року відповідач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223110100:01:074:0021 за адресою [ADDRESS] , будинку лісника площею 341,8 кв.м., будинку бджоляра площею 28,1 кв.м. та складу площею 158,4 кв.м. за адресою с. Віжомля Яворівського району Львівської області. Позивач зазначає, що на даний час вказаний розмір аліментів не дає змоги їй нормально забезпечувати потреби дитини, крім того, змінився встановлений законом мінімальний розмір аліментів, тому розмір присуджених судом аліментів підлягає збільшенню до 5000,00 грн. щомісячно до виповнення сину повноліття. Крім того, позивач зазначила, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на момент подачі позову складає 114 328,97 гривень, а отже, з відповідача на її користь має бути стягнута неустойка за несплату аліментів за період з квітня 2019 року по квітень 2024 року, яка за розрахунками позивача становить 117 780,00 гривень. Посилаючись на зазначене, позивач у позові просить збільшити розмір аліментів на дитину, які були стягнуті рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/26244/15-ц від 22.01.2016 до 5000,00 грн. та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення у збільшеному розмірі з 07.05.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024 для розгляду даної справи визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. Ухвалою суду від 09 травня 2024 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання, також залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у наданій суду заяві від 01.10.2024 просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримвав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та дату судового засідання був повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на викладене, відповідно до\~положень ч.2\~ст.\~247, ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України\~розгляд справи\~здійснюється судом\~ за\~відсутності \~учасників справи\~та без\~здійснення фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу та\~в заочному\~порядку. Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] народилась дитина - [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 02 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1868. З відповідачем позивач не перебувала та не перебуває у шлюбних відносинах. Дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , постійно проживає разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. За твердженням позивача, батько дитини [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не спілкується з сином, не проявляє інтересу до такого спілкування та виховання дитини, жодних коштів добровільно на утримання дитини не надавав, не намагався отримати інформацію про здоров`я сина, чи потрібні йому ліки чи інша допомога, не вітає з днем народження чи з іншими святами. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2016, ухваленим у справі № 200/26244/15-ц за позовом [PERSON] , з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме 1500 гривень щомісячно. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2017, ухваленим у справі №200/1180/17 за позовом [PERSON] , позбавлено [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; збільшено розмір аліментів на дитину, які були стягнуті рішенням суду від 22.01.2016 до 2000 гривень щомісячно та стягнуто зі [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 2000,00 грн. на місяць на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Вбачається, що на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист та відкрите виконавче провадження. Як зазначає позивач, на даний час вказаний розмір аліментів не дає змоги їй нормально забезпечувати потреби дитини, крім того, змінився встановлений законом мінімальний розмір аліментів, тому розмір присуджених судом аліментів підлягає збільшенню до 5000,00 грн. щомісячно до виповнення сину повноліття, в зв`язку з чим вона звернулась до суду із даним позовом про збільшення розміру аліментів. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частин 1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно дост. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2024 рік" прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 3196 гривень. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач [PERSON] є співзасновником ТОВ «Пласторг», ЄДРПОУ 34876192 (м.Київ, вул. Краківська, буд.11-А), розмір внеску до статутного фонду з боку відповідача складає 16000,00 грн., а також ТОВ «ТРІОЛІНК», ЄДРПОУ 34967373 (м.Київ,, вул. Пестеля, буд.11Б), розмір внеску до статутного фонду з боку відповідача складає 16000,00 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна №377207952 від 03.05.2024 року відповідач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223110100:01:074:0021 за адресою [ADDRESS] , будинку лісника площею 341,8 кв.м., будинку бджоляра площею 28,1 кв.м. та складу площею 158,4 кв.м. за адресою с. Віжомля Яворівського району Львівської області. Будь-яких доказів знаходження на утриманні інших осіб або неможливості сплачувати аліменти в зв`язку з незадовільним станом здоров`я відповідачем суду не надано. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги ту обставину, що визначений рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.08.2017 року по справі 200/1180/17 розмір аліментів не відповідає вимогам закону, враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», а також те, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували його неспроможність виплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивач, та взагалі не надано заперечень проти позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на користь позивачки у розмірі 5000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Стосовно позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на малолітню дитину, суд зазначає наступне. Згідно з довідкою-розрахунком Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ від 26.04.2024 року за виконавчим листом №200/1180/17 від 26.08.2018 року, заборгованість [PERSON] за аліментами на утримання [PERSON] за період з квітня 2019 року по квітень 2024 року становить 114328,97 грн. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року , та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначено ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначеного державним виконавцем, станом на 01 квітня 2024 року заборгованість боржника [PERSON] за виконавчим листом №200/1180/17 від 20.06.2018 року по аліментах на утримання дитини становить 114328,97 гривень Відповідач будь-яких доказів в спростування розміру вказаної заборгованості суду не надав. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018р. у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). З приведеного представником позивачки розрахунку вбачається, що сума пені з квітня 2019 року до квітня 2024 року на суму заборгованості становить 117780,00 гривень. При цьому до стягнення позивачем заявлена сума у розмірі 114328,97 гривень, тобто 100 відсотків від суми заборгованості за аліментами. Оскільки законодавець обмежує розмір суми пені, яка може бути стягнута з боржника, до розміру, який не може перевищувати 100 % заборгованості, та позивачем саме така сума заявлена до стягнення суд приходить до висновку, що саме ця сума повинна бути стягнута з відповідача. В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідач суду не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та стягнення з відповідача пені в сумі заборгованості по аліментах. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При зверненні до суду позивачкою судовий збір сплачений не був, а тому відповідно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 2422 грн. 40 коп., виходячи з двох задоволених позовних вимог у даній справі (1211,20 гривень х 2 = 2422 грн. 40 коп.). Крім того, відповідно до заяви про стягнення витрат на правову допомогу, яка надійшла до суду 01.10.2024, та відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.10.2024 передана судді Кудрявцевій Т.О., представник позивача просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу, понесені під час розгляду справи у розмірі 3500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 141705,00 гривень. \~ \~ \~ \~ Відповідно ч. 4\~ст. 62 ЦПК України\~повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідно п. 1, 4\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~у цьому Закон і нижче наведені терміни вживаються в такому значенні: адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно ч.1, 2, 3\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності, а саме адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України). Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, в итрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~У разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами.\~ Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~ \~ \~ \~За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями\~55,\~124 Конституції України, та безумовним правом на доступ до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, яка встановлюється за наслідками розгляду справи. А тому, стороні/особі, що заявляє про компенсацію здійснених нею витрат, внаслідок необґрунтованих дій іншої сторони необхідно довести, які саме необґрунтовані дії іншої сторони були нею вчинені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяла ця сторона недобросовісно; чи недобросовісна сторона мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів іншої сторони; чи були дії недобросовісної сторони умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується тощо. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 16 червня 2021 року у справі № 904/9024/16 та від 20 липня 2022 року у справі № 308/9100/19. Судом встановлено, що правничу допомогу [PERSON] надавав адвокат Солодовник С.О., який діяв на підставі Договору про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року, укладеного між Адвокатським бюро «СЕРГІЯ СОЛОДОВНИКА» в особі керуючого Солодовника Сергія Олександровича (далі «БЮРО»), та [PERSON] (далі Клієнт), та ордеру від 07 травня 2024 року серії АЕ № 1284025. Відповідно до п.1.1. Договору про надання правової допомоги, предметом договору є: клієнт доручає, а БЮРО приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Обов`язки адвокатського об`єднання передбачені п.2 Договору про надання правової допомоги, відповідно до якого БЮРО на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги: п.2.1.1. перевіряє відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів Клієнта, візує їх, надає допомогу Клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів; п.2.1.2. Приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного виду договорів, що укладаються Клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів, слідкує за застосуванням передбачених законом та договором санкцій по відношенню до контрагентів, які не виконують договірні зобов`язання; п.2.1.3. представляє у встановленому порядку інтереси Клієнта в правоохоронних органах, господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів; п.2.1.4. БЮРО та/або адвокати, його співробітники (виступаючи як Захисники), здійснюють, у встановленому законом порядку, захист прав та законних інтересів Клієнта (його співробітників), у випадках, передбачених кримінально-процесуальним законодавством та законодавством про адміністративні правопорушення України; п.2.1.5. узагальнює та аналізує: практику розгляду судових та інших справ; спільно з іншими підрозділами Клієнта результати розгляду претензій; практику укладення та виконання договорів; надає Клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; п.2.1.6. надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у Клієнта в процесі здійснення діяльності; п.2.1.7. інформує Клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві, організовує спільно з іншими підрозділами вивчення керівними працівниками та спеціалістами клієнта нормативних актів, які стосуються їх діяльності. Пунктом 3.1.4. Договору передбачено обов`язок Клієнта оплдачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору. У відповідності до змісту п. 4.1. Договору про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року вартість послуг БЮРО за Договором складає сукупну вартість надання послуг, що буде відображено в Актах виконаних робіт. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом розрахунку (п.4.2.). Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав БЮРО письмові аргументовані заперечення на акт (п.4.3.). Відповідно до п.4.4. Договору про надання правової допомоги, сума, вказана в Акті виконаних робіт є гонораром БЮРО за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає. Даний оговір укладений на строк до 09.04.2025 та набирає чинності з моменту його підписання. В обгрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу представник позивача вказує на умови Договору про надання правової допомоги та зазначає, що на виконання даного пункту Договором позивачем на користь адвоката перераховано: 15.04.2024 суму у розмірі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день перерахування коштів становило 19695,00 гривень; 08.05.2024 суму у розмірі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день перерахування коштів становило 19645,00 гривень; 03.06.2024 суму у розмірі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день перерахування коштів становило 20265,00 гривень; 09.07.2024 суму у розмірі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день перерахування коштів становило 20350,00 гривень; 03.08.2024 суму у розмірі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день перерахування коштів становило 20565,00 гривень; 12.09.2024 суму у розмірі 1000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на день перерахування коштів становило 41185,00 гривень. Представник позивача вказує на те, що сума витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу станом на день складання заяви становить 3500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент перерахування коштів становило 141705,00 гривень, та просить стягнути дану суму з відповідача на користь позивача. На підтвердження надання позивачці професійної правничої допомоги до Заяви про стягнення витрат на правову допомогу представником позивача долучено Акти здачі-приймання робіт (надання послуг). Відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від «15» квітня 2024 року, замовник, в особі Карапетян Анни Володимирівни з одного боку та Виконавець Адвокатське Бюро «Сергія Солодовника» в особі керуючого, адвоката Солодовника Сергія Олександровича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗР № 21/2007 видане Радою адвокатів Закарпатської області 26 березня 2019), який діє на підставі Статуту, з іншого боку, склали цей акт про те, що на підставі наведених документів: Договір про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року, Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): найменування робіт послуг - Юридично-консультаційні послуги з юридично-правових питань, пов`язаних з стягненням пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів у справі № 932/3931/24 у квітні 2024 року, загальна вартість робіт (послуг) склала: 19695,00 гривень, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. Відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від «08» травня 2024 року, замовник, в особі [PERSON] з одного боку та Виконавець Адвокатське Бюро «Сергія Солодовника» в особі керуючого, адвоката Солодовника Сергія Олександровича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗР № 21/2007 видане Радою адвокатів Закарпатської області 26 березня 2019), який діє на підставі Статуту, з іншого боку, склали цей акт про те, що на підставі наведених документів: Договір про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року, Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): найменування робіт послуг - Юридично-консультаційні послуги з юридично-правових питань, пов`язаних з стягненням пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів у справі № 932/3931/24 у травні 2024 року, загальна вартість робіт (послуг) склала: 19645,00 гривень, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. Відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від «03» червня 2024 року, замовник, в особі [PERSON] з одного боку та Виконавець Адвокатське Бюро «Сергія Солодовника» в особі керуючого, адвоката Солодовника Сергія Олександровича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗР № 21/2007 видане Радою адвокатів Закарпатської області 26 березня 2019), який діє на підставі Статуту, з іншого боку, склали цей акт про те, що на підставі наведених документів: Договір про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року, Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): найменування робіт послуг - Юридично-консультаційні послуги з юридично-правових питань, пов`язаних з стягненням пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів у справі № 932/3931/24 у квітні 2024 року, загальна вартість робіт (послуг) склала: 20265,00 гривень, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. Відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від «09» липня 2024 року, замовник, в особі [PERSON] з одного боку та Виконавець Адвокатське Бюро «Сергія Солодовника» в особі керуючого, адвоката Солодовника Сергія Олександровича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗР № 21/2007 видане Радою адвокатів Закарпатської області 26 березня 2019), який діє на підставі Статуту, з іншого боку, склали цей акт про те, що на підставі наведених документів: Договір про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року, Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): найменування робіт послуг - Юридично-консультаційні послуги з юридично-правових питань, пов`язаних з стягненням пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів у справі № 932/3931/24 у липні 2024 року, загальна вартість робіт (послуг) склала: 20350,00 гривень, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. Відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від «03» серпня 2024 року, замовник, в особі [PERSON] з одного боку та Виконавець Адвокатське Бюро «Сергія Солодовника» в особі керуючого, адвоката Солодовника Сергія Олександровича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗР № 21/2007 видане Радою адвокатів Закарпатської області 26 березня 2019), який діє на підставі Статуту, з іншого боку, склали цей акт про те, що на підставі наведених документів: Договір про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року, Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): найменування робіт послуг - Юридично-консультаційні послуги з юридично-правових питань, пов`язаних з стягненням пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів у справі № 932/3931/24 у серпні 2024 року, загальна вартість робіт (послуг) склала: 20565,00 гривень, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. Відповідно до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від «12» вересня 2024 року, замовник, в особі [PERSON] з одного боку та Виконавець Адвокатське Бюро «Сергія Солодовника» в особі керуючого, адвоката Солодовника Сергія Олександровича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗР № 21/2007 видане Радою адвокатів Закарпатської області 26 березня 2019), який діє на підставі Статуту, з іншого боку, склали цей акт про те, що на підставі наведених документів: Договір про надання правової допомоги від 10 квітня 2024 року, Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): найменування робіт послуг - Юридично-консультаційні послуги з юридично-правових питань, пов`язаних з стягненням пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів у справі № 932/3931/24 у вересні 2024 року, загальна вартість робіт (послуг) склала: 41185,00 гривень, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. На підтвердження перерахування позивачем вказаних грошових коштів адвокатом Солодовник С.О. долучено до заяви виписку з АТ КБ «Приватбанк» про надходження по картці грошових коштів. Із змісту всіх наданих Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) вбачається, що Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): Юридично-консультаційні послуги з юридично-правових питань, пов`язаних з стягненням пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів у справі № 932/3931/24 і в цих Актах міняються найменування місяців 2024 року, у яких ці послуги були надані. Таким чином, вбачається, що представником позивача не надано документальних доказів витрат позивача на надану професійну правничу допомогу, не надано ніякого розрахунку доказів таких витрат. Для визначення розміру витрат позивача на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, представником позивача не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних ним як адвокатом представником позивача, як не надано доказів, що наведений в заяві розмір витрат є співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. А відтак, вказана в цих Актах здачі-приймання робіт (надання послуг) виконана робота не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявінсть підстав для відмови у задоволенні поданої заяви про стягнення витрат на правову допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заява представника позивача адвоката Солодовник С.О. про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає, як недоведена. На підставі викладеного та

Outcome: approved