Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

04 квітня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 37029 грн 50 коп. за кредитним договором №9668778 від 17 грудня 2022 року (далі Договір-1). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено Договір-1, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 10000 грн 00 коп., строк користування кредитом 104 дні з 17 грудня 2022 року, з датою повернення 31 грудня 2022 року, пільговий період 14 днів, та зі сплатою комісії в розмірі 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово, та процентів за надання кредиту в розмірі 2100 грн (нараховується за ставкою 1.50 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду), процентами за користування кредитом протягом поточного періоду у розмірі 27000 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. На підставі укладеного Договору-1 відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн 00 коп. шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок з використанням карти. 29 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги №97-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Договором-1. Відповідач зобов`язання належним чином не виконав, а тому має заборгованість у розмірі 37029 грн 50 коп., яка складається із: заборгованості за сумою кредиту 8900 грн; заборгованості за комісією 1000 грн; заборгованості за відсотками 27129 грн 50 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. 29 квітня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 29 квітня 2024 року разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на зареєстроване місце проживання відповідача. (а.с. 32)\~ Станом на 24 вересня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 17 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №9668778, відповідно до умов якого відповідач отримав 10000 грн на строк 14 днів. Сторони в договорі погодили такі умови: сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 гривень. Кредит надається загальним строком на 14 днів з 17.12.2022 (дата надання кредиту). Термін повернення кредиту, комісії, процентів 31.12.2022. Відповідно до умов договору також нараховується: комісія за надання кредиту: 1000 грн, за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2100.00 грн, за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000 грнза ставкою 3 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.(а.с.8-10) Кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства.(зворотний бік а.с.11) З платіжного доручення 89310190 від 17.12.2022, вбачається що ТОВ «Мілоан» в безготівковій формі перераховані кошти на банківський рахунок отримувача [PERSON] (а.с.12) Користуючись кредитними коштами, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в сумі 37029 грн 50 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8900 грн 00 коп.; заборгованості за відсотками 27129 грн 50 коп.; заборгованості за комісією 1000 грн 00 коп.(а.с.14) 29 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги №97-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Договором-1. (а.с.14-17) Встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (далі Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закон № 675-VIII зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.11 Закон № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону № 675-VIII). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормою ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних з грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.» Згідно з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено платіжною інструкцією. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача\~ заборгованість в сумі 37029 грн 50 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8900 грн 00 коп.; заборгованості за відсотками 27129 грн 50 коп.; заборгованості за комісією 1000 грн 00 коп. Крім цього, суд звертає увагу, що ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник. Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а банк не мав права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту та відсотків. Виходячи із зазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 36029 грн 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8900 грн 00 коп., та заборгованості за відсотками в розмірі 27129 грн 50 коп., в частині позовних вимог щодо стягнення комісії слід відмовити з причин вказаних вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»\~ сплачено судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. (платіжна інструкція №557 від 28 березня 2024 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 36029 грн 50 коп., що становить 97,30 відсотка від позовної вимоги - 37029 грн 50 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2357 грн 00 коп., що становить 97,30 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 2422 грн 40 коп.\~

Outcome: partial