Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

25.03.2024 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на наступні обставини. 07.02.2024 року заявниця звернулась до Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі за усною консультацією про перереєстрацію належного їй земельного паю. Працівники Держгеокадастру зазначили, що у державному акті про право власності на земельну ділянку в імені заявниці допущено описку, а саме: замість вірного « [PERSON] », зазначено невірно - « [PERSON] ». Це є суттєвою помилкою та унеможливлює реалізувати заявницею своє право на вільне володіння, користування та розпорядження її земельною ділянкою. Таким чином у [PERSON] виникла необхідність звернутись до суду з даною заявою. В підтвердження належності їй даної земельної ділянки зазначає, що в державному акті співпадають інші її дані, а саме: прізвище, по-батькові, місце народження з розташуванням земельного паю та кадастровий номер земельної ділянки. Підтвердженням даного факту слугують паспорт заявника, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру та копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. З цих підстав, заявниця просить суд встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 073664, виданого 29 квітня 2003 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації №150 від 18.02.2003 року. Ухвалою суду від 22.05.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами окремого позовного провадження, залучено до участі у справі в якості належної заінтересованої особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с.9). 26.08.2024 року на адресу суду від заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.16). 02.10.2024 року на електронну адресу суду від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника (а.с.25-26). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, [PERSON] народилась [INFO] в с. Музиківка, Білозерського району Херсонської області, та зареєстрована по [ADDRESS] . Дані відомості підтверджуються паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 16.05.1997 року Нікопольським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.5). Заявниці на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6520383500:04:005:0009, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХС № 073664, виданим 29 квітня 2003 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації №150 від 18.02.2003 року (а.с.3-4). Як вбачається в матеріалах справи, в державному акті допущено помилку та невірно зазначено ім`я заявниці, а саме: замість вірного « [PERSON] », вказано невірно - « [PERSON] ». Тоді як у паспорті та в картці фізичної особи - платника податків її ім`я зазначено вірно - « [PERSON] », також співпадають всі інші дані: прізвище, по-батькові, місце народження [PERSON] та місце розташування земельного паю, кадастровий номер земельної ділянки та її площа. У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9946672312024 від 22.08.2024 року ім`я заявниці зазначено, як [PERSON] , всі інші анкетні дані, кадастровий номер, площа та місце розташування ділянки також співпадають (а.с.17-22). Розбіжності в написанні прізвища в державному акті перешкоджають заявниці в реалізації її особистих майнових прав, а тому вона змушена звернутись до суду та просить встановити факт належності їй зазначеного вище державного акту. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документу - державного акту направо власності на земельну ділянку. Враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявницею доведено, що державник акт на право власності на земельну ділянку серії ХС № 073664, виданого 29 квітня 2003 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Білозерської районної державної адміністрації №150 від 18.02.2003 року належать саме [PERSON] . За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту належності документу, який просить встановити заявниця, суд приходить до висновку, що її вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved