Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

06 вересня 2024 року [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,\~мотивуючи вимоги\~наступним. 26 вересня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 26 вересня 1999 року зроблено запис за № 246. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем. Останнім часом, сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через психологічну несумісність та різні погляди на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та того, що кожен з подружжя жив окремим життям та своїми інтересами. З липня 2024 року сім`я фактично припинила своє існування, шлюб носить формальний характер, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох з подружжя та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі позивача, заявила клопотання про залишення прізвище « [PERSON] » після розірвання шлюбу (а.с.14) Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Просив розглядати справу без його участі (а.с. 15). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1999 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, про що 26 вересня 1999 року зроблено відповідний актовий запис № 246 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24 січня 2011 року (а.с. 5). Сімейне життя між сторонами погіршилося через психологічну несумісність та різні погляди на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин та того, що кожен з подружжя жив окремим життям та своїми інтересами. З липня 2024 року сім`я фактично припинила своє існування, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін та їхньої маололітньої дитини. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач погоджується на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved