Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

10.07.2024 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.11.2019 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом відповідно до умов, встановлених договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач, користуючись кредитними коштами, не виконав своєчасно у повному обсязі свої зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 21\~393, 50 грн, з яких: 11\~468, 50 грн заборгованості за тілом кредиту, 9\~925, 00 грн заборгованості за комісією, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, оскільки 23.01.2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ укладено договір факторингу № 235, згідно якого ТОВ набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 95874336000 від 25.11.2019 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 35). 11.07.2024 року на запит головуючого судді надійшла відповідь з ЄДДР про місце реєстрації відповідача (ас 50), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 15.07.2024 року клопотання представника позивача про витребування письмових доказів задоволено (ас 58-59). Ухвалою головуючого судді від 15.07.2024 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 05.09.2024 року (ас 60-61). 05.08.2024 року на виконання ухвали суду від 15.07.2024 року надійшли документи: виписка за кредитним договором № 95874336000 від 25.11.2019 року за період з 25.11.2019 року по 23.01.2023 року (ас 77-82). 05.09.2024 року представник відповідача подав суду клопотання про зупинення провадження у справі 167/675/24 до набрання законної сили рішенням у справі № 167/810/24 (ас 90-95). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 05.09.2024 року у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено (ас 97-98), в судовому засіданні оголошено перерву до 30.09.2024 року. Учасники судового процесу були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи (ас 100, 101). Представник позивача у судове засідання не з`явився, але 30.09.2024 року подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (103- 104). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і суду пояснив, що дійсно між ним та АТ «УкрСибБанк» 25.11.2029 року був укладений кредитний договір. У зв`язку із сімейними обставинами та проблемами зі здоров`ям, він не мав змоги вчасно погашати кредит, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 21\~393, 50 грн і цю суму заборгованості він визнає, проте вважає, що оскільки даний кредит він уклав, перебуваючи в шлюбі з [PERSON] , на потреби сім`ї, а саме для придбання трактора, який є спільним майном подружжя, тому заборгованість по вказаному кредиту також повинна погашати і його колишня дружина. Жодних заперечень щодо розрахунку заборгованості, у тому числі щодо заборгованості за комісією в сумі 9\~925, 00 грн, відповідач не висловив. Також відповідач не пояснив, в якій частині він визнає позов, а в якій не визнає. Заперечення щодо позову полягали у тому, що кредитну заборгованість повинні погашати він і його колишня дружина в рівних частках. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки вчасно і належним чином не повідомив. Відповідач просить розгляд справи проводити у відсутності його представника. Суд ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності представника позивача та представника відповідача, згідно ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 279 ЦПК України. Окрім того, суд зазначає, що розгляд справи був призначений на 13 год 00 хв, розпочався о 13 год 07 хв о і закінчився о 13 год 43 хв проголошенням вступної та резолютивної частин рішення. 30.09.2024 року 13 о год 57 хв, тобто вже після закінчення розгляду справи по суті, представник відповідача через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також вказує, що даний споживчий кредит брався в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] , тому вказані кредитні зобов`язання є спільними зобов`язаннями в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, оскільки бралися в інтересах родини для придбання трактора колісного марки DW244B, 2019 року випуску, який визнаний спільним майном подружжя рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 26.04.2023 року у справі № 167/45/23. Тому [PERSON] повинна бути співвідповідачем у даній справі, однак дане клопотання може подати виключно позивач у даній справі. Відповідач позов визнає частково - тіло кредиту 11\~468, 50 грн, а заборгованості за комісією не визнає, оскільки сума 9\~925, 00 грн є неспівмірною та необгрунтованою (ас107-108). За таких обставин, клопотання представника відповідача і обставини, що зазначені у ньому, не були предметом судового дослідження. Копії рішення Рожищенського районного суду від 26.04.2023 року у справі № 167/45/23 сторона відповідача не надала і відповідач в судовому засіданні не повідомив про наявність такого рішення суду. Заслухавши у судовому засіданні пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, надані сторонами і, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. Згідно Анкети-заяви на надання споживчого кредиту від 25.11.2019 року (ас 11), Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 25.11.2019 року (ас 12-13), паспорта споживчого кредиту Інформаційний лист (ас 15-16), довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб (ас 17), листа АТ «УКРСИББАНК» (ас 18), копії рахунку №7 від 25.11.2019 року на придбання с/х техніки (ас 19), заяви-приєднання (акцепт) №05/51/01/1000/1291406 від 25.11.2019 року до Договору добровільного страхування за програмою «Захист бюджету», встановлено, що відповідач отримав кошти в розмірі 49 864, 15 грн для придбання сільськогосподарської техніки, строком на 36 місяців, та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти відповідно до умов договору. Відповідно до графіку платежів за договором № 95874336000 від 25.11.2019 року, як додатку № 1 до Договору, сторони погодили графік платежів (ас 14). З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач не виконував належним чином взяті на себе боргові зобов`язання. Згідно виписки за кредитним договором № 95874336000, з 25.11.2019 року по 23.01.2023 року відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти і частково погашав заборгованість перед АТ «УКРСИББАНК» (ас 78-82). Згідно з розрахунком станом на 19.06.2024 року заборгованість відповідача становить 21\~393, 50 грн, з яких: 11\~468, 50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9\~925, 00 грн - заборгованість за комісією (ас 21). 23.01.2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 235, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 95874336000 від 25 листопада 2019 року (ас 24-26, 28, 30). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 23.01.2023 року до договору факторингу №235 від 23.01.2023 року ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 95874336000 від 25 листопада 2019 року в сумі 21\~393, 50 грн (ас 27). 12 квітня 2024 року відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 95874336000 від 25 листопада 2019 року (ас 31) та надіслано досудову вимогу про сплату боргу (ас 29). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2. ст.\~1050, ч. 2 ст.\~1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~статтею 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, на підставі вищенаведених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає доведеним позивачем факт укладення 25.11.2019 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та відповідачем Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом відповідно до умов, встановлених договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач, користуючись кредитними коштами, не виконав своєчасно у повному обсязі свої зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 21\~393, 50 грн, з яких: 11\~468, 50 грн заборгованості за тілом кредиту, 9\~925, 00 грн заборгованості за комісією, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та підставними і з відповідача на користь позивача слід стягнути вказану заборгованість, оскільки 23.01.2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ укладено договір факторингу № 235, згідно якого ТОВ набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 95874336000 від 25.11.2019 року. Щодо заперечень відповідача по суті позовних вимог, то суд зазначає наступне. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина 2 статті 65 СК України). За таких обставин, за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц та підтверджений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 14-127цс20. Крім того, належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 7 жовтня 2020 року у справі № 205/5882/18. У Анкеті-заявці на надання споживчого кредиту від 25.11.2019 року у відомостях про клієнта [PERSON] зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини одружений. Суд вважає, що якщо один із подружжя на час укладення договору кредиту перебував у сімейних відносинах, договір укладений\~за їхньої\~спільної згоди\~в інтересах\~сім`ї\~та має\~високу вартість,то подружжя повинно нести солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, що був укладений [PERSON] в період перебування в шлюбі з [PERSON] , до [PERSON] і, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідач після повного виконання рішення суду має право на зворотну вимогу (регрес) до [PERSON] , якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього, згідно вимог ст. 544 ЦК України. Крім того, суд зазначає, що жодного обгрунтування щодо неспівмірності та необгрунтованості нарахування і стягнення 9\~925, 00 грн заборгованості за комісією сторона відповідача не навела і доказів цьому не надала. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved