Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі з 2010 по 2017 рік. Під час проживання в цивільному шлюбі народилася спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що він є батьком спільної дитини, але відповідач, як мати дитини, подала заяву про реєстрацію до органів РАЦС та вказала батьком дитини [PERSON] , тобто відомості про батька записані зі слів матері. Про вказані фактичні обставини позивач дізнався від відповідача під час отримання від останньої фотокопії свідоцтва про народження. Наразі сторони разом спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, між сторонами відсутня згода подавати заяву про реєстрацію позивача як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, але [PERSON] сподівається, що відповідач надасть в суді згоду на визнання батьківства. Позивач вказує, що донька проживає разом з матір`ю (відповідачем), позивач не ухиляється від своїх батьківських обов`язків, підтримує з дитиною зв`язок та постійно спілкується, проводить разом час, надає кошти. Таким чином, [PERSON] не відмовляється від того, що є батьком дитини, відтак, виникла необхідність звернення до суду з метою визнання позивача батьком дитини - [PERSON] . Відтак, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] , зобов`язати Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 129 від 15 вересня 2011 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , громадянин України. 26.07.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І.О. задоволила заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 17.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства. 20.12.2023 Березанський міський суд Київської області виніс ухвалу, якою надав сторонам строк до 29 січня 2024 року до 13 години 00 хвилин для обрання експерта чи експертної установи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у справі. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 29.01.2024 задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено у вказаній вище цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (відділення судово-медичної генетичної ідентифікації) (вул. Докучаєвська, 4, м. Київ, 03038). 15.05.2024 до канцелярії Березанського міського суду Київської області надійшов лист за підписом зав. відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи О. Юрченко (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 1626 від 15.05.2024), у якому вона повідомила суд про те, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Березанського міського суду Київської області від 29.01.2024 по цивільній справі № 356/586/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] неможливе, тому що 03 травня 2024 року [PERSON] на відбір зразків крові не з`явилася. Виходячи з вищевикладеного, експертна установа змушена повернути ухвалу суду без виконання. 21.05.2024 Березанський міський суд Київської області виніс ухвалу про поновлення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства. 27.06.2024 відповідач [PERSON] подала до канцелярії суду заяву про визнання позову (зареєстровано за вх. № 2098 від 27.06.2024), у якій вказала, що у провадженні Березанського міського суду Київської області знаходяться матеріали цивільної справи № 356/586/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства. Користуючись своїм правом, передбаченим ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України, повністю визнає заявлені у позові вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Розгляд цивільної справи просить провести за її відсутності в судовому засіданні (а.с. 161). Позивач, представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилися. 26.07.2024 до канцелярії суду надійшло клопотання позивача [PERSON] , у якому він просив суд цивільну справу № 356/586/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України проводити за відсутності позивача та представника позивача у судовому засіданні. Вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, цивільну справу просить розглянути на підставі документів, наявних в матеріалах справи (а.с. 174-175). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, до суду не з`явилася. Третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), належним чином повідомлений, до суду не направив свого представника. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ч.\~1-3\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство (ч. 1, 2 ст. 5 СК України). Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 29.01.2024 задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено у вказаній вище цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (відділення судово-медичної генетичної ідентифікації) (вул. Докучаєвська, 4, м. Київ, 03038). 29.03.2024 об 11:30, 03.05.2024 о 12:00 [PERSON] на відбір зразків крові не з`явилася. 15.05.2024 до канцелярії Березанського міського суду Київської області надійшов лист за підписом зав. відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи О. Юрченко (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 1626 від 15.05.2024), у якому вона повідомила суд про те, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Березанського міського суду Київської області від 29.01.2024 по цивільній справі № 356/586/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] неможливе, тому що 03 травня 2024 року [PERSON] на відбір зразків крові не з`явилася. Виходячи з вищевикладеного, експертна установа змушена повернути ухвалу суду без виконання (а.с. 138). Суд враховує те, що справа перебуває у провадженні судді Дудар Т.В. з серпня 2023 року, відповідач [PERSON] була обізнана про розгляд справи судом і належним чином повідомлена про дату та місце проведення молекулярно-генетичної експертизи, двічі не з`явилася для забору біологічних зразків, що свідчить про її ухилення від проведення експертизи, призначеною судом. Статтею 109 ЦПК України встановлено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Фактично, системний аналіз неодноразового нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи та подання нею заяви про визнання позову свідчить про її небажання спростувати доводи позивача про його батьківство щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч. 2 ст. 206 ЦПК України). Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) вказано, що «відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову». Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.09.2011, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що 15.09.2011 в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за № 129. Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 9). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00046484919 від 13.08.2024, [PERSON] народилася [INFO] , про що 15.09.2011 було зроблено актовий запис за № 129. Відомості про батька: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] , [INFO] . Підстава запису відомостей про батька: заява матері про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 189-190). У Постанові від 26 січня 2022 року у справі № 202/5601/18 Верховний Суд зауважив, що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, спір про визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Судом встановлено,\~що визнання\~відповідачем [PERSON] \~позову не\~суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~таке визнання\~позову не\~порушує права\~дитини,\~оскільки за\~своїми наслідками\~є підставою\~виникнення батьківських\~обов`язків,\~зокрема обов`язку\~з утримання дитини батьком. Тобто, у даній справі має місце не лише визнання позову, але й наявні законні підстави для задоволення позову. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 гривень (а.с. 11). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Однак, вимоги про стягнення судових витрат з відповідача позивач не заявив, тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. В силу\~приписів п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~270,\~ч.\~2\~ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. На підставі статей 5, 128, 135 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved