Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім її чоловіка, [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області. Заява обґрунтована тим, що 13 грудня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Проживали в Полтавській області, с.Радивонівка Великобагачанський район. У грудні 2020 року чоловік поїхав на заробітки в Польщу. З березня 2021 року будь-який зв`язок з ним було втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив будь-яким іншим способом про місце свого перебування. Були залучені знайомі на території Польщі, щоб його розшукати, що також результатів не дало. З офіційною заявою про зникнення чоловіка до Миргородського РВП ГНП в Полтавській області вона звернулася 20 квітня 2021 року. За фактом безвісті зниклого [PERSON] СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021170550000247 від 20.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 22.03.2024 [PERSON] оголошено в міжнародний розшук каналами Інтерпол. На даний час інформація щодо фактичного місця перебування [PERSON] відсутня. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім дасть змогу їхній спільній неповнолітній дочці користуватися пільгами та отримувати пенсію, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Ухвалою від 20.05.2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд, цією ж ухвалою суд постановив витребувати з державних установ інформацію про місцезнаходження [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника, адвокат Сидоренко Ю.В., та заявник [PERSON] заяву підтримали, просили її задовольнити. Заявник в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , мають спільну дочку. В кінці грудня 2020 року її чоловік поїхав до Польщі на заробітки, з роботою не складалося, він її постійно змінював. Останній раз вона з ним спілкувалася по телефону 15.03.2021 року і з того часу на зв`язок він не виходив. Зазначила, що нею вичерпані всі заходи по пошуку її чоловіка. Встановлення даного факту їй необхідно для захисту прав їх спільної неповнолітньої дитини. Представник заінтересованої особи: Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , є чоловіком заявника [PERSON] , [INFO] , та батьком їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4,67,9,82). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.58). За фактом безвісті зниклого [PERSON] СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021170550000247 від 20.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.10-11). 22.03.2024 [PERSON] оголошено в міжнародний розшук каналами Інтерпол (а.с.16). Згідно листа Управління ДМС у Полтавській області [PERSON] , [INFO] , документований 10.10.2008 Великобагачанським РВ УМВС України в Полтавській області паспортом громадянина України серії [NUMBER] та 27.01.2014 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] (орган видачі 5332) (а.с.68). Згідно відповіді Головного управління ДПС у Полтавській області [PERSON] з січня 2020 року по грудень 2021 включно, з червня 2022 по грудень 2022 року, отримував дохід (а.с.47-48). Перетнув пункт пропуску Шегині напрям виїзд 22.12.2020 року, що підтверджується листом Адміністрації Державної прикордонної служби України (а.с.53,65,66,70). Станом на 27.05.2024 року [PERSON] , як ВПО не зареєстрований (а.с.54,60). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (рідна сестра заявниці [PERSON] ) [PERSON] (рідна сестра заявниці [PERSON] ) підтвердили про факт тривалої відсутності [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання з березня 2021 року. З огляду на те, що багаторічними спробами заявникові не вдалося розшукати або хоча б отримати будь-яку інформацію про свого чоловіка, надані заявником та витребувані судом докази підтверджують, що з 15 березня 2021 року відсутня інформація про [PERSON] , протягом цього часу він не взаємодіяв з органами державної влади. Надані докази також підтверджують, що заявник позбавлена можливості оформити соціальну допомогу або пенсію на дитину. Відповідно до п. 3 .ч 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно з ч. 1\~ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці ї постійного проживання немає відомостей про місце ї перебування. Відповідно до ч. 3\~ст. 43 ЦК України\~порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до\~ст. 306 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити ї померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до імперативних положень ч.ч. 5,6\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді»\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи слід врахувати висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 2 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою та зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 34 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦК України\~у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. 3 аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місце перебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місця її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Суд вважає, що наявність усіх вказаних вище умов доведена заявником, і він надав суду належну кількість доказів відсутності її чоловіка в місці постійного проживання протягом встановленого законом строку\~1 рік, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем проживання датовані у березні 2021 року - його слід визнати безвісно відсутнім з 01 квітня 2021 року. Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку\~ст. 309 ЦПК України. Згідно з ч. 7ст.294\~ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved