Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2017 року Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територільного управління юстиції в Харківській області, актовий запис №83. Спільне життя з відповідачем не склалося, з травня 2023 сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейні відносини. Спори з приводу розподілу спільного майна відсутні, спільних дітей немає. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, а надання будь-яких строків на примирення не доцільним. З наведених підстав просить шлюб розірвати. 1.2 Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 26.07.2024 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, учасники обізнані про справу. Відповідач 18.09.2024 подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, примирення не бажає, просить розгляд справи проводити у його відсутність. Ухвалою суду від 01.10.2024, після повторного авторозподілу, справу прийнято до провадження судді Жуковської О.Ю. і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження безз повідомлення (виклику) сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2017 року Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територільного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №83, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру №6331-911929-2017 позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.09.2017 (а.с.11). Відповідач [PERSON] згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №701979 від 22.07.2024 зареєстрований по [ADDRESS] з 13.03.2024 (а.с. 16). Отже, з 13.03.2024 сторони зареєстровані за різними адресами, за даними позовної заяви, що визнає і відповідач, - з травня 2023 року не проживають разом. IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1\~ст. 111 СК України\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення\~ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється\~внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що спільно з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде, спільних дітей не мають. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, примушенням до шлюбу недопустиме, то суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і вимогу задовольняє. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що заява про визнання позову відповідачем подана до розгляду справи по суті, а позивачкою при зверненні до суду сплачено 1211,20 грн. судового збору, наявні підстави для повернення останній із державного бюджету 605,60 грн., що становить 50% від сплаченого позивачкою судового збору, а інші 605,60 грн. - стягнути із відповідача.

Outcome: approved