Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

В серпні 2024 позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.01.2020 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , укладено Договір кредиту №Z52.20323.006234479, згідно якого банк надав кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 10800,00 грн., позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами відповідно до договору. Своїх зобов`язань за договором відповідачка не виконала, в зв`язку з чим станом на 19.12.2023 за нею виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 25576,80 грн., яка складається з: 10349,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3,37 грн. - заборгованість за відсотками; 15223,82 грн. заборгованість з оплати за обслуговування кредиту. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (далі ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ») укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 22.12.2023, відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020, що укладено між АТ «Ідея Банк» та відповідачем. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованість за Договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020 в розмірі 25576,80 грн., яка складається з: 10349,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3,37 грн. - заборгованість за відсотками; 15223,82 грн. заборгованість з оплати за обслуговування кредиту, а також судові витрати. В судове\~засідання представник позивача\~не з`явився,\~хоча про\~дату,\~час та\~місце судового засідання був\~повідомлений належним\~чином.\~В позовній заяві просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18.01.2020 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z52.20323.006234479, про що свідчить його копія (а.с. 5). Даний договір підписаний власноручним підписом [PERSON] . Відповідно до умов Договору Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб в сумі 9000 грн, а Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 1800 грн. Згідно з п.п.1.3 Договору Кредиту процентна ставка фіксована і становить 0.01 % річних. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахування на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих тарифів Банку. Дата повернення кредиту 18.01.2022. Крім того, відповідачкою підписано з ПАТ "Ідея Банк" паспорт споживчого кредиту, який є Додатком №1 до договору кредиту та страхування №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020 (а.с. 6). ПАТ "Ідея Банк" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020 виконало та надало їй кредит в загальній сумі 10800 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на рахунки за реквізитами, вказаними в даному кредитному договорі, підстава: - договір №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020 в сумі 10800 грн., що підтверджується копією ордеру-розпорядження №1 від 18.01.2020 (а.с. 7); -\~страховий платіж від [PERSON] \~на суму\~1800\~грн.,\~ що підтверджується копією ордеру-розпорядження №2 від 18.01.2020 (а.с. 7). Відповідно до наданої позивачем копії довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020 (а.с. 10) відповідачка свої зобов`язання перед банком за користування кредитними коштами належним чином не виконувала та станом на 19.12.2023 (дата відступлення вимоги) має заборгованість у розмірі 25576,80 грн., яка складається з: 10349,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 3,37 грн. - заборгованість за відсотками; 15223,82 грн. заборгованість за нарахованими иа несплаченими комісіями. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ»/Фактор укладено договір факторингу № 19/12-2023, про що свідчить його копія (а.с. 14-20). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» на умовах, визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в Реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1). Друкований Реєстр Боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього договору (п.2.2 договору факторингу). Відповідно до\~\~копії\~платіжної інструкції від 20.12.2023 №45 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 виконало у повному обсязі та відповідно перерахувало на рахунок АТ «Ідея Банк» 11\~576 112 грн. (а.с. 24). Згідно копії платіжної інструкції від 17.10.2023 №611 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 виконало у повному обсязі та відповідно перерахувало на рахунок АТ «Ідея Банк» 200 000 грн. (а.с. 25). Відповідно до копії Друкованого Реєстру Боржників №1 від 19.12.2023 до договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020 на суму 25576,80 грн., яка складається з: 10349,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3,37 грн. - заборгованість за відсотками; 15223,82 грн. заборгованість за комісіями (а.с. 21-23). 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений Договір факторингу № 22/12-2023, про що свідчить його копія (а.с. 26-30). Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з\~положенням п.\~2.2\~цього договору\~права вимоги\~відступаються в\~розмірі заборгованості\~боржників перед\~ТОВ «ОПТІМА\~ФАКТОРИНГ» та\~визначені в\~друкованому реєстрі\~боржників (Додаток\~№2),\~що підписується\~сторонами в\~день укладання\~цього договору\~та в\~реєстрі боржників\~в електронному\~вигляді (Додаток\~№ 1),\~та надсилається\~ разом\~з Актом\~приймання-передачі\~реєстру боржників\~в електронному\~вигляді. Друкований Реєстр Боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до копії Друкованого Реєстру Боржників №3 від 22.12.2023 до договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020 на суму 25576,80 грн., яка складається з: 10349,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3,37 грн. - заборгованість за відсотками; 15223,82 грн. заборгованість за комісіями (а.с. 31-33). Згідно копії платіжної інструкції від 26.12.2023 №376 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 виконало у повному обсязі та відповідно перерахувало на рахунок ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» 11\~861\~032,61 грн. (а.с. 30). Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Кредитним договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020 в розмірі 25576,80 грн., яка складається з: 10349,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3,37 грн. - заборгованість за відсотками; 15223,82 грн. заборгованість з оплати за обслуговування кредиту. Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають врегулюванню наступними законодавчими нормами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Крім того, наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №Z52.20323.006234479 від 18.01.2020. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, оплати за обслуговування кредиту, що призвело до виникнення у ннього перед позивачем заборгованості, яка обґрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачем на спростування цього будь-яких заперечень та доказів не надано, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 25576,80 грн. Відповідно до ч.1\~ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~витрати на\~професійну\~правничу\~допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Судом встановлено, що на виконання вимог\~ст. 134 ЦПК України\~представником позивача у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач сплатив за надання правової допомоги в сумі 7000 грн. (а.с.2-4). В матеріалах справи наявна копія довіреності на представництво інтересів ТОВ «ФК «Профіт Капітал» адвокатом Павленком С.В. (а.с. 50). Відповідно до копії Статуту Адвокатського об`єднання "Правовий діалог", посвідченого 11.10.2023 приватним нотарусом Київського МНО Кирилюк Д.В., засновниками даного об`єднання є адвокати Павленко С.В. та Стеценко М.В. (а.с. 43). 28.09.20213\~між Адвокатським\~об`єднанням\~"Правовий\~діалог" та позивачем ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал» укладено договір про надання правової допомоги №28092021-1, предметом якого є надання об`єднанням клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги на умовах, передбачених даним договором. (а.с. 35-38). Відповідно до копії Додаткової угоди № 11 від 23.05.2024 (а.с. 39) Адвокатське об`єднання «Правовий діалог» надає правову допомогу, за реєстром згідно Акту №19 від 23.05.2024 приймання - передачі реєстру боржників (а.с. 40), у тому числі і до [PERSON] 12.06.2024\~між Адвокатським об`єднанням "Правовий діалог" та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» складено\~та підписано\~акт прийому-передачі наданої правової допомоги,\~згідно якого\~Адвокатське об`єднання "Правовий діалог" проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовних заяв для направлення до суду відповідно до Реєстру боржників згідно переліку, в тому числі про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором№Z52.20323.006234479 від 18.01.2020, розмір винагороди 7000 грн., загальний розмір винагороди 182000 грн., про що\~свідчить копія\~даного акту\~ (а.с. 41). Згідно копії платіжної інструкції в національній валюті №760 від 13.06.2024 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок Адвокатського об`єднання "Правовий діалог" 182000 грн. за оплату правової допомоги за договором №28092021-1 від 28.09.2021 відповідно до актів приймання-передачі (а.с. 46). Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~статтею 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. \~У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19), від 08.01.2024 у справі № 642/4993/17 (провадження №\~61-3789св23) зроблено висновки, що: «суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved