Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом [INFO] , Міністерства оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу Позов обґрунтований тим, що з липня 2020 року вона проживала із [PERSON] як дружина і чоловік. [INFO] у них народилися дочка - [PERSON] . Однією сім?єю із [PERSON] вона проживала за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім?єю, як чоловік та жінка. Вказує, що [PERSON] (чоловік) будучи військовослужбовцем загинув [INFO] під час бойових дій в районі с. Плетенівка Чугуївського району Харківської області. Вона здійснила його поховання, як дружина, розпорядилася речами померлого. Також зазначає, що вона має право на отримання одноразової грошової допомоги, як член сім`ї загиблого військовослужбовця. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.09.2023 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 13.11.2023 від Міністерства оборони України надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.12.2023 зупинено провадження у справі. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19.09.2024 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 09.10.2024. Міністерством оборони України 08.10.2024 подано додаткові пояснення, згідно яких відповідач просить провести судове засідання 09.10.2024 без участі їхнього представника, та врахувати дані пояснення при вирішенні спору. Позивач у судове засідання 09.10.2024 не з`явилася, від її представника 09.10.2024 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Враховуючи позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) 16.10.2020 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00028278815 від 23.10.2020, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції 21.01.2023, [PERSON] помер [INFO] в с. Плетенівка Чугуївського району Харківської області. Згідно акту від 20.02.2023, засвідченого управляючою компанією ТОВ "Асоціація управителів Рівненщини", [PERSON] та [PERSON] з липня 2020 проживали однією сімєю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет за адресою: [ADDRESS] . Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст.12, ч. 1 та ч. 2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Слід вказати, що про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчать положення ст. 74 СК України. Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження N 14-130цс19) зроблено висновок, що "вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)". Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18). Суд зазначає, що факт спільного проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю стверджується, серед іншого, актом від 20.02.2023, засвідченим управляючою компанією ТОВ "Асоціація управителів Рівненщини" та народженням у [PERSON] та [PERSON] дочки - [PERSON] ". Суд також бере до уваги показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підтвердження того, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з липня 2020 року по дату смерті [PERSON] - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , оскільки їх пояснення стосуються різносторонніх деталізованих фактичних даних, які підтверджують наявність усталених відносин, які притаманні подружжю, і узгоджуються у зазначеній частині з письмовими доказами у справі. При цьому факт перебування таких свідків, зокрема, у родинних відносинах не має визначального значення через сам предмет доказування, оскільки охарактеризувати характер відносин можуть люди, що входять до вузького кола спілкування. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Відповідно до статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц (провадження № 61-12879св20). Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Встановлені судом обставини справи щодо спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу свідчать про те, що вони проживали разом як одна сім`я, мали стосунки, притаманні подружжю. При цьому, під час вирішення спору суд враховує, що в іншому зареєстрованому шлюбі позивач та [PERSON] не перебували, доказів зворотнього матеріали справи не містять. У справі факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд вважає доведеним, що у період з липня 2020 року по дату смерті [PERSON] - [INFO] , останні проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Проаналізувавши надані докази, а також вказані вище законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved