Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

У червні 2023 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.12.2016 по 30.04.2023 у розмірі 65 905,12 грн., 3% річних у розмірі 5 360,83 грн., інфляційні втрати у розмірі 27 352,14 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] отримував послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою [ADDRESS] на підставі договору приєднання, оприлюдненого 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» №110 (4510). Однак в порушення умов договору та вимог законодавства відповідач зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.12.2016 по 30.04.2023 житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 65 905,12 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 65 058,69 грн., заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 94,22 грн.; заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування в розмірі 752,21 грн. Оскільки вказану суму боргу відповідач добровільно не сплатив, позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України також було обраховано інфляційні втрати у розмірі 27 352,14 грн. та 3% річних у розмірі 5 360,83 грн., а тому він просив стягнути зазначені кошти із відповідача на його користь, а також стягнути витрати по сплаті судового збору та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 головуючим суддею у справі було визначено [PERSON] Ухвалою суду від 22.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, позивачу - строк для подання відповіді на відзив. 31.07.2023 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому також заявив клопотання про застосування строків позовної давності. Ухвалою суду від 31.07.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування інформації у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» та у Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. 04.08.2023 представником позивача направлено до суду відповідь на відзив. 20.09.2023 представником позивача ПрАТ «АК «Київводоканал» подано до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 20.09.2023 представником позивача ПрАТ «АК «Київводоканал» подано уточнену позовну заяву, у якій позовні вимоги пред`явлено до усіх чотирьох відповідачів, а саме позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.02.2017 по 30.04.2023 у розмірі 64 302,30 грн., 3% річних у розмірі 5 059,91 грн., інфляційні втрати у розмірі 25 819,54 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. 03.10.2023 протокольною ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та прийнято до розгляду уточнену позовну заяву. 08.01.2024 відповідач [PERSON] подала письмові пояснення, в яких заявила клопотання про застосування строків позовної давності. На підставі розпорядження керівника апарату Подільського районного суду міста Києва від 19.01.2024 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, оскільки згідно з наказом №4/02-02 від 11.01.2024 суддю Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області [PERSON] відраховано зі штату Подільського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 06.02.2024 прийнято справу до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.05.2024 представник позивача ПрАТ «АК «Київводоканал» надала до суду письмові пояснення. 04.09.2024 стороною позивача подано до суду заяву, в якій представник уточнила позовні вимоги, а саме просила: закрити провадження у справі в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 3% річних та інфляційних втрат; стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.02.2017 по 30.04.2023 у розмірі 55 506,78 грн., 3% річних у розмірі 4 756,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 25 077,48 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, зазначені в заяві від 04.09.2024. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, окрім відповідача [PERSON] та [PERSON] , які подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, будь-яких інших заяв та клопотань не надходило. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання позивачем як виконавцем житлово-комунальних послуг централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору, у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення наданих послуг. Таким чином, відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньобудинкових мереж за адресою [ADDRESS] на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті на адресу ПАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило. Факт реєстрації відповідачів за вказаною вище адресою підтверджується наданою до суду відповіддю Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно з п.1.1 вказаного договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п.3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків ї правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є, зокрема, суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Пунктом 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За приписами статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент існування взаємовідносин), пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Розмір внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку був встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2019 №1716 для відповідного будинку у розмірі 13,46 грн щоквартально. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається, зокрема з плати за абонентське обслуговування, яке не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням уточнених вимог станом на 04.09.2024, позивач стверджує, що відповідачі в порушення умов договору та вимог, передбачених наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.02.2017 по 30.04.2023 житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконали належним чином, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2024 складає 55 506,78 грн. Крім того, позивач зазначив, що у зв`язку з простроченням щодо сплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідачі зобов`язані сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 4 756,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 25 077,48 грн. Вказана заборгованість, інфляційні втрати та 3 % річних стосується всіх відповідачів окрім [PERSON] , оскільки станом на 31.05.2024 у останньої заборгованість відсутня. Для підтвердження своїх вимог позивачем надано до суду розрахунок заборгованості, відомості щодо якого неодноразово змінювалися та є остаточними в розрахунку, як зазначено вище. Однак у суду існують сумніви щодо правильності проведення позивачем розрахунку заборгованості, оскільки із матеріалів справи неможливо достовірно встановити чи передбачається виконання зобов`язання частинами або у вигляді періодичних платежів, в разі вчинення боржником оплати саме чергового платежу. Крім того, ні в розрахунку, ні в позовній заяві не вказана вартість послуг, згідно якої нараховуються платежі. Також суд звертає увагу на те, що водопостачання та водовідведення, зазначені у розрахунку, мають однаковий об`єм, однак в деяких місяцях перевищує вартість водопостачання, а в деяких водовідведення. Деякі місяці мають однакову кількість спожитих послуг, однак вартість таких послуг різниться. Враховуючи, що позивач не надав відповідну інформацію при здійсненні розрахунків, такі розрахунки неможливо перевірити на їх правильність в цілому. Статтею 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 55 506,78 грн. є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами. Крім того, з огляду на те, що позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є похідними від вимог про стягнення основного розміру заборгованості, такі вимоги теж є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що стороною позивача не доведено належними, достовірними та достатніми доказами ті обставини, на які він посилався як на підставу свої позовних вимог, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Із урахуванням вищевказаного висновку суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заява відповідачів [PERSON] , [PERSON] про застосування позовної давності у даній справі не вирішується. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що під час розгляду справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати по сплаті судового бору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed