Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та на земельний пай площею 2,011 га кадастровий номер 0522655500010020185. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач та його рідна сестра - відповідач у справі [PERSON] . В квітні 2014 року, перебуваючи у відповідача вдома, він повідомив, що не має наміру приймати спадщину після смерті матері, але сестра наполягла на тому, щоб позивач на всяк випадок написав заяву про прийняття спадщини. Позивач таку заяву написав, залишив її у відповідача та поїхав додому в м. Підволочиськ Тернопільської області. Порадившись зі своєю сім`єю, позивач повідомив відповідача, що не буде подавати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті їх матері. В установлений законом строк відповідач у справі звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, направивши її засобами поштового зв`язку і помилково разом зі своєю заявою відправила одним конвертом і заяву відповідача про прийняття спадщини. Звернувшись у жовтні 2023 року до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] дізналась, що спадкоємцем окрім неї є позивач. 13.11.2023 позивач звернувся із заявою про відмову від спадщини, проте нотаріус відмовила у її прийнятті, мотивуючи тим, що в матеріалах спадкової справи наявна заява позивача про прийняття спадщини. За таких підстав, позивач вважає, що його заява про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] є недійсною, оскільки вона не була спрямована позивачем на набуття, зміну або припинення цивільних прав, а відповідач без належних повноважень направила таку заяву позивача до органу нотаріату. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.06.2024 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, , надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, витребувано докази та призначено підготовче засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 25.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 24.09.2024 в судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не прибули. Представник позивача адвокат Середюк О.В. подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та провести розгляд справи за її та позивача відсутність. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, 24.09.2024 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Частина 1 ст. 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. [INFO] померла мати сторін [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 8-11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке належало останній на праві власності, а саме земельна ділянка кадастровий номер 0522655500010020185, площею 2,0011 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 233808 від 21.03.2005 (а.с. 12) та житловий будинок в [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.1998 (а.с. 13). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Зважаючи на те, що [PERSON] померла [INFO] , то останнім днем звернення як із заявою про прийняття спадщини, так і з заявою про відкликання заяви про прийняття спадщини після її смерті було 23.04.2014. Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що подана заява від 17.04.2014 про прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] його сестрою - відповідачем у справі є недійсною, оскільки вона не була подана ним особисто, а направлена відповідачем засобами поштового зв`язку, а також тим, що така заява не була спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав, оскільки він повідомив позивачу про свій намір не подавати таку заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Спірний в даній справі правочин носить односторонній характер, а загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину вчиненого в Україні, передбачені статтею 203 ЦК України, згідно якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Порушення цих вимог тягне за собою недійсність вчиненого правочину. Згідно з ст. 1, 34 Закону України "Про нотаріат" справжність підпису на документах, яким є і заява про прийняття спадщини спадкоємця, могла бути посвідчена будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування на всій території України, навіть не за місцем відкриття спадщини. Відповідно до глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №296/5 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) зокрема визначено, що нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить закону і які не мають характеру правочинів та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що 18.04.2014 року до Могилів-Подільської державної нотаріальної контори надійшли заяви від сторін у справі про прийняття ними спадщини після смерті їх матері [PERSON] , які засвідчені секретарем Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області 17.04.2014 (а.с. 32, 36). Зважаючи на викладені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що засвідчення у встановленому законодавством порядку справжності підпису позивача у заяві про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] скерованої до органів нотаріату свідчить про те, що така заява подана ним особисто та була спрямована на реалізацію права заявника на прийняття спадщини після смерті його матері. При цьому посилання позивача на те, що направлення такої заяви відповідачем засобами поштового зв`язку до нотаріальної контори свідчить про те, що така заява не була подана ним особисто є помилковими та суперечать викладеним вище нормам законодавства, а тому судом відхиляються. Так само відсутні в матеріалах справи і докази про відкликання позивачем заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, а саме до 23.04.2014, що спростовує посилання позивача на відсутність у нього наміру на набуття, зміну чи припинення прав, пов`язаних із реалізацією його права на прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] . Посилання позивача в позові на те, що такі обставини підтверджується тим, що він повідомив відповідача про те, що не буде звертатись з заявою про прийняття спадщини до органу нотаріату судом відхиляються як помилкові та не доведені жодними належними та допустимими доказами. Додана позивачем копія нотаріально засвідченої заяви про його відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 14) судом також відхиляється, оскільки дана заява датована 13.11.2023, тобто поза межами строку для звернення із такою заявою, а тому не має правового значення та не спростовує висновки суду, викладені вище. Отже, сторони у справі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , у строк та в порядку встановленому чинним законодавством особисто звернулись до органу нотаріату із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері [PERSON] , а тому підстави визначені ст. 203 ЦК України для визнання заяви позивача про прийняття спадщини від 17.04.2014 після смерті його матері [PERSON] недійсною відсутні.

Outcome: dismissed