Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з\~обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості\~за договором про надання споживчого кредиту №4446015 від 11.07.2021 року\~в сумі\~30288,32 грн., та просили відшкодувати понесені витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та позичальником [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №4446015. Відповідно до умов Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до положень договору:\~сума кредиту (загальний розмір) складає 9200,00 гривень, строк кредиту становить 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Відповідно до умов Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту. ТОВ «Авентус Україна»\~(первісний кредитор) свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту №4446015\~від 11.07.2021 року виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 9200,00 гривень відповідачці, що підтверджується платіжним дорученням. 04.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4446015 від 11.07.2021 року,\~що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником [PERSON] .. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №№4446015\~від 11.07.2021 року,\~що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] .. У порушення умов кредитного договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.05.2024 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30288,32 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту 9200,00 грн.; \~заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~20926,00 грн.;\~нараховані 3% річних 15,12 грн.;\~інфляційні витрати 147,20 грн. \~ \~ \~ \~Наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 10 червня 2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка не скористалася своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним договором кредиту, договором факторингу та договором відступлення права вимоги. Судом встановлено, що 11.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту\~№4446015.\~ Згідно з п.1.1. договору укладення цього договору здійснюється за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, що вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Згідно з умовами договору сума кредиту складає 9200,00 грн.; строк кредиту 30 днів, який може бути продовжено споживачем; стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору; - в межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2. договору; - в межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація відповідно до п. 4.3. договору (пункти 1.3., 1.4., 1.5.1 Договору). Згідно п. 2.1. договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно п. 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено: - за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку, визначеному пп 4.2. (пп. 4.2.1.-4.2.4.) договору або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов визначених п. 4.3. (пп. 4.3.1.-4.3.2.) договору. Відповідно до п. 4.3.1., 4.3.2. договору сторони визначили умови автопролонгації строку кредиту, зокрема, у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованність за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один календарний день, що слідує за днем закінчення строку, але не більше ніж на 90 днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачентх п. п. 4.3.1. договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованність за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку, передбаченому пунктом 4.2. договору. Згідно з додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №4446015 від 11.07.2021 року проценти за користування кредитом становлять 52,44 грн., загальна вартість кредиту - 9200,00 грн. В додатку зазначено, якщо споживачем не будуть виконанні умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, у зв`язку з чим будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 14444,00 грн., проценти за користування кредитом складуть 5244,00 грн., реальна річна процентна ставка складе 24079, 41 % річних, загальна вартість кредиту складе 14444,00 грн. Відповідно до паспорта споживчого кредиту споживач підтвердив, що отримав інформацію про умовами кредитування та орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних ним умов кредитування. В паспорті зазначено: - сума кредиту становить 9200,00 грн., строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору; - стандартна процентна ставка відсотків річних 693,50 % річних (1,90% в день) (застосовується протягом строку кредиту, якщо не виконанні умови для застосування зниженої процентної ставки, в період пролонгації та автопролонгації); - знижена процентна ставка відсотків річних 6,94 % річних (0,019 % в день) (застосовується протягом початкового строку кредиту, а в випадку пролонгації - до дати пролонгації, якщо споживачем виконанні умови для отримання знижки на стандартну процентну ставку, зокрема, протягом строку кредиту (+ 3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту; тип процентної ставки - фіксована; - загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 5244,00 грн.;- загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою 52,44 грн.; - орієнтовна вартість кредиту за стандартною ставкою 14444,00 грн.; - орієнтовна вартість кредиту за зниженою ставкою 9252,00 грн.; - реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 24079,41 % річних; - реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою 7,16 % річних . Договір про надання споживчого кредиту №4446015 від 11.07.2021 року, додаток №1 до договору, паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А948504 11.07.2021 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором №4446015 перед відповідачкою виконало та 11.07.2021 року надало кредит в сумі 9200,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на кредитну картку № [NUMBER] , що підтверджується інформацією ТОВ ФК Контрактовий дім № 4624 про проведені трансакції. Зазначений кредитний договір був укладений відповідно до правил надання коштів в позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https//creditplus.ua/ru/dokuments. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Договором. Однак, відповідача не виконала свого обов`язку щодо повернення наданого йому Кредиту в строки, передбачені Кредитним договором. Встановлено, що 04.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників,\~вказаних у Реєстрі прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників\~від 04.02.2022\~року до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022\~року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] \~в сумі 30126,00 грн., з яких 9200,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 20926,00 грн. сума заборгованості за процентами. В подальшому, 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, у відповідності до умов якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги. Відповідно з Реєстру прав вимоги від 10.01.2022 року до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 30288,32 грн., з яких:\~заборгованість за тілом кредиту 9200,00 грн.;\~заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~20926,00 грн.; 162,32\~грн. відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно\~ст. 625 ЦК України. Встановлено, що всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ні на рахунки попередніх кредиторів. Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. ТОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] кредит в сумі 9200,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на кредитну картку № [NUMBER] , номер трансакції 3267614064 від 11.07.2021 року. Як вбачається з матеріалів справи, договір №4446015 про надання споживчого кредиту від 11.07.2021 року укладений в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора А948504. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ч. 1 ст. 1049 і ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Встановлено, що у зв`язку з порушенням умов договору про надання споживчого кредиту №4446015 від 11.07.2021 року заборгованість відповідачки станом на 10 травня 2024 року становила 30288,32 грн., з них в сумі 9200,00 грн. основний борг, 20926,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 15,12 грн. - 3% річних та 147,20 грн. - інфляційні втрати. Зазначені обставини підтверджуються договором про надання споживчого кредиту №4446015 від 11.07.2021 року, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, договором факторингу №№ 04-02-01/2022 від 04 грудня 2022 року та договором відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, карткою обліку договору (розрахунком заборгованості). За таких обставин з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню за договором про надання споживчого кредиту №4446015 від 11.07.2021 року заборгованість в розмірі 9200,00 грн., 20926,00 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками. Стосовно позовних вимог позивача в частині нарахованих інфляційних втрат в розмірі 147,20 грн. та 3% річних в розмірі 15.12 грн. від простроченої суми зобов`язання по кредиту, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. В матеріалах справи відсутні докази, що [PERSON] у встановленому законом порядку була повідомлена про укладення договору про відступлення права вимоги, отже нарахування позивачем як вторинним кредитором на свою користь інфляційних втрат в розмірі 147,20 грн. та 3% річних в розмірі 15.12 грн. від простроченої суми зобов`язання по кредиту є безпідставним та такі позовні вимоги не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд також враховує, що відповідачка не скористалася своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, не спростувала розрахунок суми позовних вимог, не подала доказів на погашення заборгованості за кредитним договором, отже сума заборгованості нею не заперечується. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1\~статті 141 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідачки пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 3011,64 грн. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2\~статті 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] \~на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, укладений з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прейскурант послуг даного адвокатського об`єднання; заявка на надання юридичної допомоги №501 від 26 квітня 2024 року та акту №1 від 03 квітня 2024 року, згідно з якими загальна вартість правничої допомоги становить 9000,00 грн. та складається з надання усної консультації в сумі 3000,00 грн. і за складення позовної заяви в сумі 6000,00 грн.. 10 травня 2024 року ТОВ «Коллект центр» на рахунок Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» сплачено суму 45000 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023р. про надання правової допомоги. Відповідно до частини 1\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті\~137\~та частина 8 статті\~141 ЦПК України). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи, віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку, що розмір таких витрат має бути стягнений, але у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 99,46 % (30126,00 грн. х 100% : 30288,32\~грн. ), то судові витрати з правничої допомоги і судового збору\~становитимуть 8951,40\~грн.\~(9000,00 грн. х 99,46% :100),\~що і підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: partial