Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.05.2020 року між нею [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя народилася дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З квітня 2024 року сторони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, кожен живе окремим особистим життям, причиною цього слугували сварки через різні моральні цінності, несумісні погляди на життя, протилежні уявлення про спільний побут. Примирятись з відповідачем позивач не має наміру, оскільки вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище з « [PERSON] » на дівоче « [PERSON] ». Ухвалою судді\~від 05\~вересня 2024\~рокупозовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] надала письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі та без фіксації судового процесу. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку судового засідання відповідач [PERSON] надав письмову заяву, згідно з якою просить справу розглянути без його участі та без фіксації судового процесу, позовні вимоги визнає. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05 травня 2020 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 3. Від шлюбу мають двох доньок: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 163; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 562. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст.\~104 та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст.51 Конституції України. Оскільки укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відповідне клопотання позивача, суд вважає необхідним повернути їй дівоче прізвище. Оскільки позивач у своїй заяві не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved