Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року в розмірі 46669 грн. 16 коп., судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 листопада 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №501210751, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 30000 грн. в строк до 29 листопада 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 20,99%. 17 травня 2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір факторингу №2, згідно якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року. 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/21, згідно якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року. Відповідач умови договору не виконав, кошти у встановлений договором строк не повернув, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, протии винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 розділу 3 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 29 листопада 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №501210751, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 30000 грн. в строк до 29 листопада 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 20,99%. Позикодавець свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 30000 грн., що вбачається з меморіального ордеру №2740088 від 29 листопада 2019 року. 17 травня 2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір факторингу №2, згідно якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року. 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/21, згідно якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи викладене, право вимоги за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року перейшло до позивача. Згідно наданих представником позивача відомостей, станом на 10 травня 2024 року за кредитним договором №501210751 від 29 листопада 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 46669 грн. 16 коп., що складається з суми заборгованості по тілу кредиту - 26896 грн. 42 коп., суми заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги - 18628 грн. 74 коп., заборгованості за 3% річних 192 грн. 32 коп., заборгованості за інфляційними втратами - 951 грн. 68 коп. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Обставини, наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог. Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Крім того, у відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Окрім цього, між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», укладено договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; надано суду прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку ТОВ «Коллект Центр» про надання юридичної допомоги № 47 від 26 квітня 2024, з якої вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» та адвокатське об`єднання погодили надання юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ; витягом з Акта №2 про надання юридичної допомоги, від 03 квітня 2024 року по стягненню заборгованості з [PERSON] (усна консультація з вивчення документів - 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000 грн.). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн. та 3028 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved