Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

02 серпня 2024 року заявник звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб мотивуючи тим, що їй виповнилося сімнадцять років і вона хоче зареєструвати шлюб із [PERSON] . Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану їй було роз`яснено, що вона не може зареєструвати шлюб, оскільки не досягла шлюбного віку. В заяві заявниця зазначає, що реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає їх інтересам, а тому просила суд ухвалити рішення про надання права на шлюб. В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, надали до суду заяву, в якій підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити (а.с. 32). Заінтересовані особи [PERSON] , яка являється матір`ю заявниці, [PERSON] , з яким заявниця бажає зареєструвати шлюб, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких проти задоволення заявлених вимог про надання права на шлюб [PERSON] не заперечували (а.с. 18, 29). Представник ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У МИРГОРОДСЬКОМУ РАЙОНІ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ в судове засідання не з`явився, направив до суду листа, в якому просили провести розгляд справи за відсутності представника відділу, заперечень щодо заяви не мають (а.с. 30). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , на час подання заяви виповнилося 17 повних років, що підтверджується паспортом заявника (а.с. 4), матір`ю заявника є [PERSON] , [INFO] , (а.с. 5, 6, 7). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області № 492/01-17 від 30.07.2024, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: мати - [PERSON] , [INFO] , сестра - [PERSON] , [INFO] , вітчим - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому, до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Сімейним кодексом України встановлено шлюбний вік, тобто вік, з якого особа має право укладати шлюб, для чоловіків та жінок вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Законодавче визначення мінімального віку, з якого особа може вільно укласти шлюб, пояснюється тим, що для вступу у шлюб особа повинна досягти певного ступеню фізичної та психічної зрілості. Досягнення такої зрілості є необхідним як для вільного (усвідомленого) укладення шлюбу та забезпечення народження здорового потомства. Так, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку 18 років. Проте, в окремих випадках, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб віднесено до компетенції суду. У цій ситуації суд здійснює контрольну функцію: його обов`язком є з`ясування наявності підстав для задоволення заяви, а у даному конкретному випадку встановити наскільки укладення шлюбу відповідатиме інтересам неповнолітньої особи, яка бажає укласти шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК) . При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не є підставою для звільнення від доказування у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України саме позивача. В обґрунтування вказаної заяви, заявник посилалася на те, що вона та [PERSON] познайомилися в 2022 році, між ними склалися теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні почуття любові та поважають одне одного, в той же час суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що укладення шлюбу буде істотно важливим для заявника. Крім того, в розумінні ст. 23 СК України, інтерес заявниці в даній справі має бути істотним та таким, що потребує надання права на шлюб. Зазначена заявником обставина, а саме перебування її обранця на військовій службі по мобілізації та те що він приймає участь в бойових діях, судом не вбачається як істотно важлива обставина для надання права на шлюб. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб відповідає як найкращим інтересам заявника. На підставі ст.ст. 22, 23 СК України, ст.ст. 247, 293-294, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed