Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

У червні 2024 Товариство з додатковою відповідальністю ( далі ТДВ) « Страхова група «Оберіг» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням страхового відшкодування потерпілому у розмірі 14178,00 грн., інфляційних втрат в сумі 28,36 грн., пені-497,39 грн., 3% річних від простроченої суми-53,46 грн.,судових витрат, що складаються із суми судового збору -2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу-7300 грн. Позов мотивовано тим, що 26.09.2021, в м.Харкові по вул. Кооперативна , 6/8, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем ВАХ-21093, державний номер [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДПТ), в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки «Porsche», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.12.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ станом на час настання ДТП забезпечена в ТДВ «СГ`Оберіг» полісом обов`язкового страхування ЕР-202664230. Відповідно до ремонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу«Porsche», з урахуванням зносу, без урахування ПДВ складає 19718,83 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 14178 грн. З посиланням на ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1191,993 ЦК України, з огляду на те, що [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ТДВ Страхова група «Оберіг» просить стягнути з відповідача в порядку права зворотної вимоги до винної особи суму виплаченого страхового відшкодування, 3% річних та інфляційні втрати згідно ст. 625 ЦК України, пеню за подвійною ставкою НБУ за період з 05.04.2024 по 20.05.2024, судовий збір і витрати на правничу допомогу. В судове засідання представником позивача подана заява про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, правом надання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 вересня 2021, близько 21:55 год., [PERSON] , керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння ( 2,04%) автомобілем ВАЗ-21093 , номерний знак [NUMBER] , по вул. Кооперативна, 6/8 в м.Харкові, на порушення вимог п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Porsche Cayenne номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] .При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.12.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 130 ч.1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої, справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ-21093 д.н.з. [NUMBER] , на час ДТП 26.09.2021 була застрахована у ТДВ Страхова група «Оберіг» 31.01.2021 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-202664230, строком дії до 30.01.2022 включно.Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза становить 2500 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Власник транспортного засобу Porsche Cayenne , реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] повідомила ТДВ СГ «Оберіг» про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про страхове відшкодування за страховим актом 33567/1 від 04.11.2021 в сумі 14178 грн. Згідно ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Porsche», з урахуванням зносу, без урахування ПДВ складає 19718,83 грн.Сума страхового відшкодування розрахована за правилами п. 12.1 ст. 12 Закону України і зменшена на суму франшизи- 2500 грн. Сума 14178 грн. перерахована страховиком [PERSON] за платіжним дорученням № 9751 від 05.11.2021. Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За положеннями ст.ст.993,1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду іншій особі, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Згідно з підпунктами 38.1.1 «а», «в» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.12.2021 вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю. З огляду на те, що вина відповідача щодо скоєння ДТП доказана, визначено розмір збитку, який відшкодований страховиком, до позивача у порядку регресу перейшло право вимоги до [PERSON] щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі 14178 грн. грн. Зазначена ДТП є страховим випадком , заподіяна позивачу шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16, правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі договору страхування наземного транспорту, є грошовим зобов`язанням, на них поширюється дія правила частини другої\~статті 625 ЦК України\~як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання такого зобов`язання. З метою досудового врегулювання спору позивачем 28.03.2024 направлено на адресу відповідача вимога про виплату грошових коштів в сумі 14178 грн. протягом 5 днів з моменту отримання. Рекомендоване поштове відправлення повернено 15.04.2024 за закінченням терміну зберігання. За положеннями\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, у ТДВ « Страхова група «Оберіг» виникло право вимоги до відповідача про сплату інфляційних втрат та 3% річних. Позовна заява\~містить розрахунок\~заборгованості за\~період з\~05.04.2024\~по 20.05.2024,\~з якого\~вбачається,\~що сума\~інфляційних втрат\~внаслідок невиконання\~відповідачем зобов`язання\~складає 28,36\~грн.\~,\~а 3%\~-\~53,46\~грн.\~за 46\~днів прострочення. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення страхового відшкодування, 3% річних та інфляційних втрат обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем також були заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] пені в сумі 497,39 грн. без зазначення підстав нарахування. Пунктом 36.5\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За змістом ч. 1\~ст. 992 ЦК України\~у разі\~несплати страховиком\~страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідач [PERSON] є страхувальником, тому на нього не розповсюджуються вимоги щодо сплати пені за прострочення виплати страхового відшкодування в порядку регресу. За правилами ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог. При зверненні до суду ТДВ « Страхова група «Оберіг» сплатила держмито у розмірі 2422,40 грн. Виходячи з часткового задоволення позову ( 97%), з відповідача підлягає стягненню 2349,73 грн. Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат ( ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21. Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: partial