Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник позивача\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~звернувся до\~Лугинського районного\~суду Житомирської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 41615 гривень 32 копійки та понесені судові витрати у розмірі 2684 гривні 00 копійок, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена у позові заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення ним 08.08.2019 року кредитного договору № 692990741 з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", право вимоги за яким на підставі договорів факторингу відійшло позивачу. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. 05.09.2024 року від позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого останнє гарантує, що йому належить право вимоги по всім кредитним договорам переуступлених до ТОВ "ФК "ЄАПБ", в тому числі по кредитному договору. 20.10.2022 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 20102022. До позовної заяви був долучений належним чином засвідчений витяг з реєстру прав вимоги до зазначеного договору факторингу, тобто позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" відносно відповідача, а твердження відповідача щодо не доведення позивачем факту переходу права грошової вимоги є необгрунтованими та безпідставними. Позивач одержав від ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги по заборгованості відповідача, що підтверджується договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року та додатками до нього, зокрема, реєстром прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року та актом прийманн-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді. Кредитний договір містить умови стосовно права кредитора відступати право грошової вимоги за кредитним договором або укладати договір факторингу з третіми особами, а саме: "Відповідно до п. 2.1.1.6 кредитного договору, товариство має право укладати договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою". Тому позивач вважає, що доводи відповідача стосовно переходу права вимоги за кредитним договором є безпідставними та необгрунтованими. Позивачем належним чином доведено позовні вимоги, в той час як доводи відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, не підтверджуються жодними доказами, грунтуються виключно на припущеннях та домислах, а, отже, позовна заява підлягає повному задоволенню. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в порядку, визначеному цим договором, однак відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення прав вимоги, він не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Позивач просить долучити до матеріалів справи додаткові докази: витяг з реєстру прав вимоги № 65 від 11.02.2020 року, детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором від ТОВ "Таліон Плюс", платіжне доручення № db397773-f591-4eee-8925-312df07f9424 від 08.08.2019 року, додаткову угоду від 07.10.2019 р., додаткову угоду від 07.09.2019 року, додаткову угоду від 06.11.2019 року, реєстр прав вимоги № 65 від 11.02.2020 року. Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, то Постановою Верховного суду від 05.04.2023 року у справі №\~910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника ("за користування кредитом"). При укладенні кредитного договору клієнтом власноручно було зазначено реквізити платіжної банківської картки на яку було перераховано кредитні кошти. Тобто твердження [PERSON] про незаконність нарахування процентів та відсутність доказів щодо перерахунку коштів є необгрунтованими. Доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач, отже, [PERSON] може власноручно отримати підтведження про перерахування коштів. Предметом розгляду даної справи не є визнання відповідних договорів недійсними чи їх розірвання на підставі істотного порушення їх умов. Однак, кредитний договорі, укладений з відповідачем недійсним не визнаний та не розірваний в судовому порядку, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Враховуючи умови надання кредитних коштів, саме відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеному в договорі, і має можливість надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження не надходження коштів від кредитора на виконання кредитного договору, але будь-яких належних доказів для спростування позовних вимог відповідачем не надано. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав. 25.06.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] , просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, оскільки пропустив його з поважної причини. Позовну заяву відповідач отримав 05.06.2024 року в приміщенні суду і 10.06.2024 року був виданий наказ про уповноваження працівника сектору "Лугинське бюро правничої допомоги" для надання безоплатної вторинної правничої допомоги. З 17.06.2024 року по 24.06.2024 року включно уповноважений працівник сектору перебував на лікарняному, тому строк на подання відзиву на позовну заяву був пропущений. Позовні вимоги [PERSON] повністю не визнає, заперечує проти задоволення позову та вважає, що цей позов є необґрунтованим, не підтверджений належними та допустимими доказами і підлягає залишенню без задоволення. Свої заперечення обгрунтовує тим, що договір відступлення права вимоги укладений 28.11.2018 року, задовго (майже за 9 місяців) до укладення кредитного договору №\~692990741 від 08.08.2019 року, що у своєму хронологічному алгоритмі виключає їх можливий взаємозв`язок у правовідносинах відступлення прав вимоги по кредитній заборгованості. Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 692990741 від 08.08.2019 року сформовано ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 року, коли договір про надання кредиту було укладено 08.08.2019 року терміном на 30 днів. Зазначене, у свою чергу, свідчить про недоведеність позивачем порушення його майнових прав, а відтак і наявності у нього права на подання цього позову до відповідача. Законом України від 15.03.2022 року № 2120-IX\~"Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" передбачено, що на час дії воєнного стану та протягом 30 днів після дня його припинення або скасування споживач не буде нести відповідальності перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом. Також відповідач просить застосувати до заявлених вимог строк позовної давності, оскільки кредитний договір укладався 08.08.2019 року на 30 днів і позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, що має наслідком відмову в задоволенні позову. Крім того, в період 08.08.2019 року по 31.12.2019 року відповідачем було сплачено тіло кредиту 11 880,00 грн. за кредитним договором № 692990741 від 08.08.2019 року шляхом перерахування коштів з зарплатної картки на рахунок ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", так як листів з вимогою від інших установ, у зв`язку з продажем боргу, [PERSON] не отримував. АТ КБ «Приватбанк» відмовляється зробити виписку з фінансових операцій відповідача за період з 08.08.2019 року по даний час із зазначенням безпосередньо отримувача коштів, а в наявних дублікатах чеків відсутні дані про отримувача, тож довести факт оплати заборгованості первісному кредитору [PERSON] не має можливості. Відповідач так і не надав суду доказів погашення кредитних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. 08.08.2019 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір № 692990741, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до даного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 11880,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідно до платіжного доручення № db397773-f591-4eee-8925-312df07f9424 від 08.08.2019 року, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало на платіжну картку [PERSON] грошові кошти в сумі 11880,00 грн. згідно договору № 692990741 від 08.08.2019 року. Факт укладання даного договору відповідач не заперечує. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів (п. 1.2, 1.3 договору). Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,62 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3 цього договору. Згідно п. 2.1.1.6. товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. Також позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором (п. 2.2.2.1. договору). П. 3.6. кредитного договору передбачено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до п. 4.1, 4.4. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є "Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Сторони погодились, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п. 1.3 договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. Додатковими угодами до договору № 692990741 від 08.08.2019 року строк дії даного договору продовжувався на 30 днів до 05.12.2019 року Графіком розрахунків до кредитного договору передбачено, що 07.09.2019 року [PERSON] повинен сплатити ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" 14089,80 грн. Відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №\~28/1118-01 від 28.11.2018 року укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №\~692990741 від 08.08.2019 року. 20.10.2022 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набула право грошової вимоги до відповідача в сумі 41615,32 грн., з яких: 11879,80 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29735,52 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Тобто, [PERSON] має зазначену заборгованість перед позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором № 692990741 від 08.08.2019 року. Зазначені обставини підтверджуються договором № 692990741 від 08.08.2019 року, додатковими угодами до договору № 692990741 від 08.08.2019 року, додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, витягом з реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором № 692990741 від 08.08.2019 року. Відповідно до розрахунку ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 01.06.2024 року [PERSON] станом на 11.02.2020 року в рахунок погашення кредиту сплатив всього 11120,00\~грн. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав дублікати чеків про перерахування коштів в період з 08.08.2019 року по 07.11.2019 року з його картки на іншу картку, однак з даних чеків не можливо встановити чи дійсно перераховувались ці кошти на рахунок ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" для погашення заборгованості за кредитним договором № 692990741 від 08.08.2019 року. Відповідно до\~статті 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином суд дійшов висновку, що зазначений позивачем кредитний договір був укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідають вимогам\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при його укладенні сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів\~статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які передбачені кредитним договором. Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21) та від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Вирішуючи питання щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-2104цс16 від 23 листопада 2016 року, згідно якого за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст.261\~ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до положень ч.1\~ст.264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно положень ст. 257\~та ч. 3 ст. 267 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267\~ЦК України). Проаналізувавши вимоги закону, щодо позовної давності, суд приходить до наступного. 08.08.2019 року укладено кредитний договор № 692990741 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] . Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів (п. 1.2, 1.3 договору). Дата повернення кредиту вказується в графіку розрахунків, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Сторони погодились, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п. 1.3 договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. Відповідно до додаткових угод до договору, строк на який надано кредит був тричі продовжений на 30 днів, відповідно до 05.12.2019 року. З цього слідує, що перебіг позовної давності починається з 06.12.2019 року. Позовна заява ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" надійшла до суду 18.10.2023 року. Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки. Положеннями\~ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, за змістом норми\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Згідно положень ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Проаналізувавши вимоги закону, щодо позовної давності, суд приходить до наступного. Позовна заява ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" надійшла до суду 18.10.2023 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів (п. 1.2, 1.3 договору). Дата повернення кредиту вказується в графіку розрахунків, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Сторони погодились, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п. 1.3 договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. 24.02.2022\~року Указом Президента України № 64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~- на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовна заява, подана в межах строку позовної давності. \~ \~ \~ \~ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на підставі договорів факторингу набуло права вимоги до [PERSON] відносно боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення ним 08.08.2019 року кредитного договору № 692990741 з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". За змістом статей\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті\~12,\~13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Відповідач належних доказів на спростування його обов`язку повернення кредитних коштів та процентів за користування ними у розмірі, зазначеному банком не надав, з клопотаннями про витребування доказів не звертався. Оскільки позивач довів належними доказами факт укладення відповідачем кредитного договору, невиконання його умов відповідачем, факт укладення договорів факторингу, а також розмір боргу, правильність якого відповідачем не оспорено, суд дійшов висновку про задоволення повністю позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитним договором у розмірі 41615,32 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved