Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 88 527,21 грн., з яких: 25000,00 грн. - тіло кредиту, 33677,21 грн. - нараховані проценти, 29850,00 грн. - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів, витрати на судовий збір у розмірі - 2422,40 грн.\~та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ТОВ «Авентус Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] \~від 28.02.2017 року, видане Національним банком України. Також, ТОВ «Авентус Україна» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. №756. 04.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 7135336 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.12.2022 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Цього дня між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено Додаткову угоду до Договору № 7135336 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022, року та розміщених їх сайті https ://creditplus. ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору від 04.10.2023 року [PERSON] отримав кредит\~розмірі 25000,00 грн.; строк кредиту 364 дні; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 7 днів; дата повернення кредиту 02.10.2024 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором\~виконало та надало йому кредит в сумі 25\~000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 27.05.2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27-05/2024-Ф, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором. 27.10.2023 року відповідачка востаннє здійснила часткову оплату процентів на рахунок Кредитора в розмірі 260,00 грн., після чого оплати за Кредитним договором не здійснював. На підставі договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 7135336 у розмірі 88 527,21 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість за Кредитним договором відповідача складає: 25 000,00 грн. - тіло кредиту, 33 677,21 грн., - нараховані проценти, 29 850,00 грн. нараховані позивачем проценти за 60 днів. З тих підстав просить позов задовольнити. При цьому позивач клопотав розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без участі його представника. Крім того, позивач не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Ухвалою суду від 08.08.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526, 530\~ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 04.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 7135336 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №205-ОД від 10.12.2022 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Цього дня між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено Додаткову угоду до Договору № 7135336 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022, року та розміщених їх сайті https ://creditplus. ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору від 04.10.2023 року [PERSON] отримав кредит\~розмірі 25000,00 грн.; строк кредиту 364 дні; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 7 днів; дата повернення кредиту 02.10.2024 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором\~виконало та надало йому кредит в сумі 25\~000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 27.05.2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27-05/2024-Ф, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором. Крім цього відповідач зайшов на Веб-сайт ТОВ «Авентус Україна» https://www.creditplus.ua, де він мав змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору. Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Надалі відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» Потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідач в ІТС обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після прийняття ТОВ «Авентус Україна» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу ТОВ «Авентус Україна» зробив йому пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Після прийняття відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А1458», після чого\~відповідач отримав\~кредит в\~сумі 19\~300,00\~гри.\~на свою\~платіжну карту\~ № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування коштів. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору сторони домовились збільшити суму кредиту на 5\~700,00 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: 1.1 Викласти п.1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 25 000 грн. Тип кредиту - кредит.» Додаткова угода була підписана відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А7018», після чого відповідач отримав кредит в сумі 5\~700,00 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактний Дім» про перерахування коштів. Відповідно до п.1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, зокрема: - 11.10.2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту; -\~17.10.2023\~року відповідач\~здійснив частково\~оплату процентів\~на рахунок\~Кредитора в\~розмірі 50.00 грн.; -\~27.10.2023\~року відповідач\~здійснив частково\~оплату процентів\~на рахунок\~Кредитора в\~розмірі 260.00 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.05.2024 - 25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 25000 грн. * 1,99% = 497,5 грн.* 60 календарних днів = 29 850 грн. Згідно Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості), вбачається, що [PERSON] із 04.10.2023 року по 26.05.2024 року має заборгованість за кредитним договором № 7135336 в розмірі 88 527,21 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що зарахування кредитних коштів на\~персональну банківську картку відповідача не могло відбутись без активних дій з його сторони. Відповідач безумовно знав про зарахування коштів, протягом певного часу погашав нараховані відсотки, чим продовжував строк надання йому кредиту. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом. Факт укладення електронного кредитного договору позивачем доведено. В кредитному договорі всі персональні дані відповідача [PERSON] вірні. Позивачем доведено, що відповідач отримав від позивача кошти. Кредитний договір було автопролонговано відповідно пунктами 4.3. Кредитного договору, оскільки відповідач прийняв умови кредитного договору, шляхом сплати коштів (відсотків), що відображено в розрахунку заборгованості. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. 00 коп. позивачем до суду надано: договір про надання правової допомоги № 17-07/2024 від 17.07.2024 року, акт прийому передачі виконаних робіт (надання послуг) від 18.07.2024 року. Згідно з п. 4.3. договору за надання правової допомоги, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі, або у процентному відношенні залежно від ціни позову відповідно до домовленості сторін. Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу. Судом установлено, що дані витрати понесені з розглядом цієї справи, є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правничу допомогу). Тому, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та доведеним, відтак підлягає стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача, у зв`язку з задоволенням позову.

Outcome: approved