Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

У травні 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Устименко І.В. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просив: - припинити право спільної сумісної власності в автомобілі MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , зареєстрований 27.08.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, свідоцтво про реєстрацію ТЗ АХС 135633, д.н.з. [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , визнавши за [PERSON] право власності на автомобіль MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , зареєстрований 27.08.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] на автомобіль MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , зареєстрований 27.08.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , вартістю за експертною оцінкою 261201,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина яку, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом прийняла його дочка, [PERSON] , шляхом подачі у встановлені законодавством строки відповідної заяви до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори через приватного нотаріуса Кременчуцького РНО Погрібну С.С. В подальшому, державним нотаріусом Другої Харківської міської нотаріальної контори були видані відповідні свідоцтва на майно, яке входить до спадкової маси та право власності спадкодавця на яке було підтверджене правоустановчими документами. Інші спадкоємці такої ж черги, або спадкоємці за заповітом, або ті особи , що мають право на обов`язкову частку чи право спільної часткової (сумісної) власності в майні, що належало [PERSON] - з відповідними заявами до органів нотаріату не зверталися. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 11.04.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб автомобіль марки та моделі MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , зареєстрований 27.08.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , після смерті [PERSON] , у зв`язку з неможливістю визначення складу спадкового майна, оскільки спірний автомобіль є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] та відповідача [PERSON] по причині того, що його було придбано [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Позивач вважає, що спірний автомобіль є особистою власністю спадкодавця [PERSON] та належав померлому на праві особистої приватної власності, оскільки його було придбано за кошти, які [PERSON] отримав від продажу автомобіля Тойота, а також частин особистих заощаджень [PERSON] , який працював на посаді технічного директора «Водафон», мав стабільний та високий дохід. Крім того, між укладенням шлюбу та придбанням автомобіля пройшов короткий строк, за який фактично неможливо накопичити суму для його придбання без внесення особистих коштів. Крім того, після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] пройшло на час смерті [PERSON] більше 10 років. За весь час [PERSON] жодного разу не користувалася спірним майном та не проявляла інтересу до його технічного стану або взагалі наявності. З часу розірвання шлюбу [PERSON] мала можливість звернутися до [PERSON] або до суду про поділ майна або встановлення порядку користування, але таких звернень не було, а відповідно до Рішення суду про розірвання шлюбу, майнові спори між сторонами відсутні взагалі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.05.2024, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.05.2024, прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2024, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача\~ [PERSON] \~ подав до суду заяву про розгляду справи без його часті, позовні вимоги просив задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відзив на позов не подала. Третя особа державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцева Г.В. в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялася належним чином. Від Другої Харківської міської державної нотаріальної контори надшила заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд,\~ дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] з 15.12.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 було розірвано. Судом встановлено, що 31.07.2008 [PERSON] на підставі договору №0807-31007 з ТОВ «Техно-Арт» придбав у власність автомобіль MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE за 158\~329, 00 грн., що підтверджується копією Договору. Згідно інформації з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 26.04.2024, автомобіль MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, 2008 року випуску був зареєстрований за [PERSON] 27.08.2008. Крім того, на ім`я [PERSON] у період з 15.12.2007 по 29.10.2021 були зареєстровані автомобілі ГАЗ 66 та Toyota Camry, які знято з обліку. Позивач [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть від 01.11.2021 року, Серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на автомобіль MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, 2008 року випуску. Право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] 27.08.2008 року, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 11.04.2024 постановою державного виконавця Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб автомобіль марки та моделі MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , зареєстрований 27.08.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, згідно свідоцтва [NUMBER] , після смерті [INFO] її батька [PERSON] , у зв`язку з неможливістю визначення складу спадкового майна. Підстава - спірний автомобіль є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] та відповідача [PERSON] по причині того, що його було придбано [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Також із вищевказаної постанови державного виконавця вбачається, що інших заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] в матеріалах спадкової справи немає. Крім того, 29.06.2023 державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , на спадкове майно, яке складається з: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,1871 га, цільове призначення земельної ділянки: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 6325184005:00:006:0013; земельної ділянки, площею 4,7046 га, цільове призначення земельної ділянки: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Вільхівська, кадастровий номер земельної ділянки 6325184000:04:001:0098. Ціна позову підтверджується даними звіту про оцінку майна, виготовленого 27.05.2024, згідно якого ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, який зареєстрований на ім`я [PERSON] , ймовірно складає 261201,00грн. Відповідно до п. 23\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. . Відповідно до ст. 1217\~ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.5\~ст.1268 ЦК України\~спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця (ст. ст.\~1218,\~1219 ЦК України). Тому у складі спадщини може перебувати будь-яке майно, крім прав та обов`язків, нерозривно пов`язаних з особою спадкодавця. Позивачем належними та допустимими доказами доведено, що спірний автомобіль набутий у власність [PERSON] за час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] за його особисті кошти, а тому спірний автомобіль належить на праві особистої приватної власності [PERSON] на момент його смерті, та фактично є спадковим майном, яке повинно бути включене до загальної спадкової маси. Що стосується вимог позивача про припинення права спільної сумісної власності на автомобіль між [PERSON] та [PERSON] , та визнання за [PERSON] право власності на спірний автомобіль, суд зазначає наступне. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 570/997/19 від 16.06.2021 року, резюмовано, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень\~ст. 16 ЦК України. Верховний Суд зазначає, що у такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] на автомобіль MITSUBISHI L200 2.5 INTENSE AT, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , зареєстрований 27.08.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, свідоцтво про реєстрацію ТЗ АХС 135633, д.н.з. [NUMBER] , в іншій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного та

Outcome: partial