Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 19.09.2023 Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Дружба» (далі ОК «ЖБК № 5 «Дружба») в особі свого представника голови правління [PERSON] звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг за утримання будинку (а.с. 1-4). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у період з 13.04.2017 по 09.06.2023 відповідачка [PERSON] була власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , користувалась послугами з утримання багатоквартирного будинку, що надаються «ЖБК № 5 «Дружба», але оплату не здійснювала. З претензіями щодо неякісних житлово-комунальних послуг до «ЖБК № 5 «Дружба» не зверталася. Відповідно до розрахунку заборгованості від 18.08.2023 сума боргу складає 16728,00 грн. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповідачка була власником квартири з 13.04.2017 по 09.06.2023, у подальшому на підставі договору купівлі- продажу відчужила квартиру [PERSON] , але у порушення вимоги п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не проінформувала про це «ЖБК № 5 «Дружба», у зв`язку з чим розрахунок заборгованості надається на 18.08.2023 станом на день, коли «ЖБК № 5 «ДРУЖБА» дізналось про зміну власника даної квартири. Тому заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі за весь період з моменту її утворення. На підставі викладеного, просив стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку в сумі 16728,00 грн., також компенсувати судовий збір в сумі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. Заяви учасників процесу по суті справи. Відповідачка позовні вимоги не визнала. 16.04.2024 надала відзив\~на позовну\~заяву (а.с. 79 81), у якому вказала, що вона не є і ніколи не була членом обслуговуючого кооперативу. Відповідно до п.п. 2.2.6. розділу ІІ чинного Статуту кооператив має право вимагати своєчасної та повної сплати платежів та внесків від членів кооперативу. Натомість членом може бути тільки власник квартири (п. 1.3. Статуту). Членство в кооперативі припиняється з часу втрати членом кооперативу права власності на квартиру у зв`язку з відчуженням. Відповідачка була власником квартири з 13.04.2017 по 09.06.2023, але розрахунковий період позивач визначив з 13.04.2017 но 18.08.2023, тобто за більший період. Посилання позивача на положення Статуту в редакції від 12.03.2012 не може бути прийняте до уваги, оскільки відповідно до отриманої інформації з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань чинна редакція Статуту датується 10.12.2016 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи 26.12.2016 № 12241050011020819). Також вважала, що позивачем порушений порядок голосування у протоколах №29/2-21 від 29.12.2021, № 01/01-17 від 03.01.2017, на які посилається позивач як на підставу вимог про сплату, не встановлені періоди дії тарифу. Відповідно до інформації з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань членами кооперативу є 29 осіб. Останні зміни в реєстрі були 26.12.2016, а в протоколах зазначено загальна кількість 27 осіб та 33 особи відповідно. Голосували 14 осіб з 29 членів та 19 з 33, тому рішення не може бути прийнятим у відповідності до вимог Статуту. У протоколах підроблені підписи голови зборів [PERSON] , секретаря [PERSON] . Подання позову суперечить порядку, визначеного п. 8.2. Статуту, за яким право на звернення до сулу виникає через 30 днів з дня письмового попередження. Жодного попередження відповідачка не отримувала, тому позивач не має права звертатися до суду. Також заперечувала проти стягнення витрат па правову допомогу, оскільки вони не доведені. Просила відмовити у задоволенні позовних вимогах. Позивач надав відповідь на відзив. У відповіді на відзив (а.с. 111) вказав, що відповідачка була власником квартири. Відносини щодо житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтею 9 якого встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється вад оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Тобто посилання відповідача, що зона не була членом обслуговуючого кооперативу є безпідставними. Відповідачка постійно користувалася послугами з утримання багатоквартирного будинку, але не сплачувала їх. Ігнорування положень ст. 526 ЦК України та небажання скласти договір на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з доповненням до протоколу № 61 загальних зборів членів ЖБК №5 «Дружба» від 26.09.2006, а також згідно з протоколами загальних зборів членів ЖБК від 03.01.2017 та 29.12.2021, власники квартир, що відмовляються допомагати у здійсненні діяльності щодо утриманий будинку, не бажають бути членами ЖБК, та використовують власні квартири для здійснення підприємницької діяльності, мають сплачувати відповідні додаткові суми. Позивачеві про продаж квартири стало відомо 18.07.2023 тому розрахунок боргу здійснений на 18.08.2023. Наполягав на задоволення позову. Рух справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023 відкрите провадження у справі (а.с. 37). Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2024 справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 59). Ухвалою судді Наумової О.С. від 02.02.2024 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 65). Представник позивача [PERSON] у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с. 124). Представник відповідачки адвокат Кучер С.В. у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 125). Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві власності належала квартира, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 13.04.2017. Право власності зареєстроване 13.04.2017. 06.09.2023 [PERSON] відчужила квартиру (а.с. 17). Тобто відповідачка була власником квартири з 13.04.2017 по 09.06.2023. Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Дружба» діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами від 12.03.2012, протокол № 74 (а.с. 5 13). Відповідно до статуту ЖБК № 5 «Дружба» створено і затверджено рішенням Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська від 18.02.1960 №139 для задоволення потреб членів кооперативу і їх сімей в житлі шляхом будівництва житлового багатоквартирного будинку за власні кошти кооперативу за допомогою державного кредиту і для подальшої експлуатації, і управління цим будинком. Місцезнаходження ОК ЖБК: [ADDRESS] . Завданням ОК ЖБК є забезпечення і захист прав його членів, відповідно до пункту 11 цього Статуту, та дотримання ними їхніх обов`язків щодо належного утримання та використання загального неподільного (спільного) майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та п. 10.2.7 цього Статуту. Відповідно до п. 10.2.7. статуту член ОК ЖБК зобов`язаний сплачувати своєчасно і в повному обсязі платежі, затверджені кошторисом на загальних зборах. Протоколом загальних зборів ОК «ЖБК № 5 «Дружба» №01/01-17 від 03.01.2017 встановлений тариф до оплати на утримання будинку 3 грн. за кв.м. площі (а.с. 26 27). Протоколом загальних зборів ОК «ЖБК № 5 «Дружба» №29/2-21 від 29.12.2021 встановлені тарифи до оплати мешканцями квартир на утримання будинку з 01.01.2022 6 грн. за кв.м. площі, залишено без змін додаткову оплату у розмірі 20 % від місячної оплати для мешканців квартир, які не є членами ЖБК та які здають житло для підприємницької діяльності (а.с. 22 23). Згідно із розрахунком позивача у вигляді довідки, наданими детальними поясненнями заборгованість складає 16728,00 грн. (а.с. 24, 112). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно з п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Відповідно до положень ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 липня 2017 року № 2189-VIII (далі Закон України № 2189-VIII, введений в дію 01 травня 2019 року), предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З матеріалів справи встановлено, що відповідачка була власницею квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу у період з 13.04.2017 по 06.09.2023. Відповідно ст. 1 Закону України «Про кооперацію», кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів. У статті 2 Закону України «Про кооперацію» зазначено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Статтею 6 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 87 ЦК України, для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Згідно ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Згідно ст. 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Згідно ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Відповідно до протоколів зборів правління ОК «ЖСК №8 Весна» від 15 березня 2020 року, 22 березня 2020 року, 24 квітня 2021 року, зборами правління були, зокрема, затверджені рішення щодо розрахунків оплати за комунальні послуги, вартість їх оплати, питання утримання будинку. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Разом з тим, в постанові КЦС ВС\~від 13\~листопада 2019\~року у\~справі №\~686/14833/15 зазначено, що відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі - Правила). Згідно з п. 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) фонду житлово-будівельних кооперативів, приватного житлового фонду покладено на власника. Аналіз викладеного вище вказує, що відповідачка як власниця квартири та споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні комунальні послуги. При цьому відповідальність споживача за надані житлово-комунальні послуги, за їх несплату, наступає у випадку підтвердження установою або організацією, яка їх надає, факту несплати останніх (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 27.03.2013р. у справі №6-6цс13). Таким чином з аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, статей 1, 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна. Суд не приймає доводи відповідачки про те, що рішення загальних зборів кооперативу є незаконним і тому вона не зобов`язана сплачувати заборгованість, оскільки ці рішення відповідачем не оскаржені у встановленому законом порядку. Доказів того, що підроблені підписи голови зборів [PERSON] , секретаря [PERSON] у протоколах відповідачкою не надано, відповідного клопотання про призначення експертизи не заявлено. На підтвердження наявності заборгованості та її розміру за період з 2018 року по 2023 позивач надав довідку про заборгованість (а.с. 24), а також надав детальні пояснення щодо нарахування суми боргу в розмірі 16728,00 грн., з урахуванням сплат відповідачки (а.с. 112). Натомість відповідачкою не надано було суду доказів сплати вказаної заборгованості. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем за наявних в матеріалах справи доказів доведено існування між ним та відповідачкою правовідносин, що випливають з надання житлово-комунальних послуг, наявна заборгованість стороною, якій такі послуги надавалися не спростована. Розподіл судових витрат. Щодо судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову із відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн. (а.с. 31). Щодо правничої допомоги. Як видно із матеріалів справи, договір про надання правової допомоги/юридичних послуг від 18.08.2023 № 180823/13 позивачем укладений із ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» на суму 7000,00 грн. (а.с. 28-29). Тобто правнича допомога надана фахівцем у галузі права, який не є адвокатом. Згідно із правовою позицією у постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 13\~липня 2022\~року у\~справі №\~496/3134/19\~(провадження\~№ 14-44цс21)) відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Отже, у малознічній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом. Проте поняття "надання професійної правничої допомоги" не тотожне поняттю "представництво особи в суді". Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. N 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року N 4-в/2019). Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 чт. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved