Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 32\~399,89 грн. на підставі договору позики №78678761 від 01.05.2023, право вимоги за яким перейшло до позивача відповідно до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача у заяві, викладеній у позові, позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи здійснювати за їх відсутності, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, у відзиві від 17.09.2024 позовні вимоги визнала частково у розмірі 10\~226,25 грн., в т.ч. 8\~100,00 грн. основного боргу, 2\~126,25 грн. процентів, в решті позову просила відмовити. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 01.05.2023 між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав у кредиту грошові кошти у розмірі 8\~100,00 грн., зі строком кредитування 30 днів, дата повернення позики 31.05.2023, та сплатою базових процентів (2,5 %). У договорі вказано, що сума відсотків за користування кредитом становить 2\~126,25 грн (а.с. 8). 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов яких до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, що підтверджується витягом з Реєстру боржників (а.с. 9-15). Згідно з розрахунком заборгованість за кредитним договором становить 32\~399,89 грн., в тому числі: 8\~100,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 24\~299,89 грн. заборгованості за процентами. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 11\~500,00 грн. є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині. Що стосується вимог про стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні проценти лише у період дії строку кредиту (по договору №78678761 від 01.05.2023 з додатком), тобто з 01.05.2023 по 31.05.2023 (30 днів). Починаючи з 01.06.2023 позивач не вправі був нараховувати договірні проценти, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 у розмірі 2\~126,25 грн, які були визначені сторонами у додатку №1 (а.с .8). Позовні вимоги щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України заявлено не було. Варто зауважити, що у зв`язку з введеним на території України воєнним станом з 24 лютого 2022 року, на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України нарахування відсотків, передбачених ст.625 ЦК України, не допускається. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути: за договором позики №78678761 від 01.05.2023 заборгованість у сумі 8\~100,00 грн заборгованості за кредитом, 2\~126,25 грн заборгованості за процентами. Відповідач у відзиві від 17.09.2024 вказану суму заборгованості визнав. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення процентів слід відмовити. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що становить 955,72 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial