Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду із вказаним позовом, який вони підтримали у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] з 30.10.2010 року перебували у шлюбі та проживали разом за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. До дня смерті він був зареєстрований один у квартирі [ADDRESS] . Його дружина [PERSON] була зареєстрована з дитинства за адресою: [ADDRESS] . Померлий чоловік [PERSON] був вселений у квартиру на підставі ордеру № 431 від 04.07.1987 року, виданому [PERSON] та членам її сім`ї, серед яких і її син, [PERSON] . Пізніше, інші особи, що зазначені в ордері, з квартири виїхали та знялися з місця проживання. Вказана квартира є неприватизованою, є комунальною власністю територіальної громади м. Суми. Відповідно до копій квитанції за газопостачання, електропостачання та квитанції міського єдиного інформаційно-розрахункового центру, власником особових рахунків є [PERSON] . Таким чином, [PERSON] на законних підставах є основним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] . А дружина померлого - [PERSON] як член сім`ї наймача квартири продовжує проживати у цій квартирі, сплачує рахунки з управління будинком та комунальні послуги. 21.12.2023 року Управління «ЦНАП у м. Суми» СМР відмовило у реєстрації місця проживання [PERSON] з тих підстав, що відсутня згода власника чи наймача житла. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою. Проживання [PERSON] у квартирі разом із чоловіком було постійне, вони мали спільний бюджет, витрати, взаємні права та обов'язки, отже як член сім`ї наймача вона має право на проживання у цій квартирі і це право не може бути припинено у зв`язку із смертю її чоловіка. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати за нею право користування житлом - квартирою [ADDRESS] як за членом сім`ї наймача житла - [PERSON] , який помер [INFO] . За підсудністю справа надійшла до Ковпаківський районний суд м. Суми, де 16.04.2024 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, призначено розгляд справи до підготовчого судового засідання. 18.06.2024 року від представника відповідача Куценко А.Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що Сумська міська рада в повному обсязі заперечує проти задоволення позову, за необґрунтованістю. Свою позицію обґрунтовує тим, що на підставі поданих документів вбачається, що крім померлого [PERSON] інших зареєстрованих осіб в квартирі не було. Жилі приміщення, які знаходяться у власності територіальної громади м. Суми підлягають розподілу громадянам, які перебувають на квартирному обліку у Виконавчому комітеті Сумської міської ради. Таким чином, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 17.07.2024 року представник позивача адвокат Потураєв С.В. подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що позивач звернулася до суду лише з вимогою визнання права користування квартирою як за членом сім`ї наймача. Підставою відмови у реєстрації місця проживання 21.12.2023 року стала відсутність документів, а саме згоди власника чи наймача житла. За змістом ст. 64 ЖК Української РСР (на момент укладення шлюбу), до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо між ними не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 22.8.2024 року закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Потураєв С.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з викладених в ньому та у відповіді на відзив підстав. Представник відповідача Сумської міської ради Куценко А.Л. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відзив на позов. Суд, заслухавши думку сторін, свідків та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснила, що її сестра проживала з чоловіком, [PERSON] по [ADDRESS] . 19 років тому десь з 2005 чи 2006 року, весь час мешкала за цією адресою. Чоловік сестри [PERSON] помер в липні 2023 року, а сестра залишились проживати у квартирі, сама сплачує комунальні послуги після смерті чоловіка. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що знає позивачку [PERSON] з 1996-1997 року. Десь 20 років [PERSON] мешкала зпочатку з цивільним чоловіком [PERSON] , в 2010 році вони одружилися та мешкали разом в [ADDRESS] , візуально знає адресу. Чоловік її помер більше року тому, вона там і проживає надалі, і рахунки за комунальні послуги оплачує, раніше покійний чоловік займався сплатою, а після його смерті вона особисто сплачує по рахункам. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.10.2010 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим ВД РАЦС Сумського міського управління юстиції у Сумській області від 30.10.2010 року, актовий запис №1687 (а.с.8). Подружжя проживало разом за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено показами свідка. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим ВД РАЦС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.07.2023 року, актовий запис №1986 (а.с.9 на зв.). З 26.08.1993 року і до дня смерті [PERSON] був зареєстрований один у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Управління «ЦНАП у м. Суми» Сумської міської ради №14.03-08/261885 від 17.07.2023 року. Його дружина [PERSON] була зареєстрована з 07.10.1998 по 13.12.2023 рік за адресою: [ADDRESS] (а.с.10 на зв.). Померлий чоловік [PERSON] був вселений у квартиру на підставі ордеру № 431 від 04.07.1987 року, виданому [PERSON] та членам її сім`ї, серед яких і її син, [PERSON] (а.с.11 на зв). Пізніше, інші особи, що зазначені в ордері, з квартири виїхали та знялися з місця проживання, [PERSON] залишився єдиною зареєстрованою особою в даному житловому приміщенні. Вказана квартира є неприватизованою, є комунальною власністю територіальної громади м. Суми. Відповідно до копій квитанції за газопостачання, електропостачання та квитанції міського єдиного інформаційно-розрахункового центру, власником особових рахунків є [PERSON] (а.с.11-12 на зв). [PERSON] на законних підставах є основним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] . А дружина померлого - [PERSON] як член сім`ї наймача квартири продовжує проживати у цій квартирі, сплачує рахунки з управління будинком та комунальні послуги. 21.12.2023 року Управління «ЦНАП у м. Суми» СМР відмовило у реєстрації місця проживання [PERSON] з тих підстав, що відсутня згода власника чи наймача житла (а.с.13). Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. Згідно вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підстава, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. За змістом ст. 64 ЖК УРСР Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмові згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному житловому приміщенні, було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача приміщення, або ж дня відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 року у справі № 201/9899/17, яка, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] правомірно вселилась до квартири як член сім`ї померлого наймача [PERSON] , у зв`язку з чим суд дійшов висновку про законність набуття позивачем права користування спірною квартирою, що забезпечує останню гарантіями, передбаченими статтею 8 Конвенції, та захищає від невиправданого втручання у її право на повагу до житла в світлі практики Європейського суду з прав людини. Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, шляхом визнання за [PERSON] право користування житлом - квартирою [ADDRESS] , як за членом сім`ї наймача [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved