Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

12 березня 2021 року о 19 годині 25 хвилин на вул. Харківське шосе, 179 в м. Києві [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем «BMW320» (державний номерний знак [NUMBER] ), порушив правила дорожнього руху та скоїв ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «CITROEN C4 CACTUS» (номерний знак [NUMBER] ). У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило страхове відшкодування потерпілому в ДТП власнику транспортного засобу «CITROEN C4 CACTUS» (номерний знак [NUMBER] ) в сумі 130 тисяч гривень. Оскільки [PERSON] , як відповідальний за заподіяну щкоду проігнорував звернення щодо відшкодування збитків, позивач 18.06.2024, в порядку ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з відповідним позовом. У відповідності до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя отримала 19 червня 2024 року інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 63) про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] в с. Котюжани колишнього Мурованокуриловецького, а тепер - Могилів-Подільського району Вінницької області. Ухвалою судді від 19 червня 2024 року (а.с. 64-65) справу було направлено за підсудністю до Могилів-Подільського міськрайонного суду, а потім ухвалою від 02 серпня 2024 року (а.с. 72), - до Мурованокуриловецького районного суду. Справа надійшла до суду 30 серпня 2024 року. Ухвалою від 02 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 77). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 02 вересня 2024 року на зареєстровану адресу місця проживання та повернулося до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 81-82). Також ухвалу про відкриття провадження направлено на адресу відповідача зазначену в позові, однак поштове відправлення адресату не вручено (а.с. 95-96). 19 вересня 2024 року постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с. 84). Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, ухвалою про перехід до розгляду справи з повідомленням, судовою повісткою-повідомленням було направлено відповідачу 19 вересня 2024 року на зареєстровану адресу проживання та на адресу, зазначену у позові. 27 вересня 2024 року поштові відправлення повернулися без вручення, оскільки адресат відсутній за вказаними адресами (а.с. 91-92, 93-94). Одночасно, 19 вересня 2024 року на сайті суду було розміщено оголошення про виклик [PERSON] (а.с. 86). За таких обставин, з врахуванням положень п. 2 ч. 7, п. 3 ч. 8 та ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідач станом на 10 жовтня 2023 року не подав, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причину неявки. За приписами ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. У п. 3 позовної вимоги (а.с. 2), представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі та участі позивача. Враховуючи, враховуючи право позивача, передбачене ч. 3 ст. 211 ЦПК України, положення п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: Судом встановлено, що 12 березня 2021 року о 19 годині 25 хвилин на вул. Харківське шосе, 179 у м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW» (державний номерний знак [NUMBER] ), в порушення вимог пунктів 2.9 а), 2.3 б), 12.1, 13.1 ПДР України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «CITROEN C4 CACTUS», номерний знак [NUMBER] . Огляд водія на стан алкогольного сп?яніння проводився у встановленому законом порядку, лікарем наркологом КНП КМНКЛ «Соціотерапія», результат тесту 2,7 проміле. Така обставина, зокрема, стверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року (а.с. 7-8). На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі Поліса № АР/0116259 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальностф власників наземних транспортних засобів (а.с. 6). Пошкоджений в ДТП транспортний засіб «CITROEN C4 CACTUS» (номерний знак [NUMBER] ) був застрахований на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту АС № 014595 від 09 червня 2020 року (а.с. 11-15) у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ». 31 травня 2021 року представник ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» К.С. Красілова подала до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заяву про страхове відшкодування № 15/04/8/2/1203-21 у розмірі 238224 гривні (а.с. 10) із відповідними додатками, що підтверджують виплату Страховиком Страхувальнику (власника ТЗ «CITROEN C4 CACTUS») страхового відшкодування (а.с. 11-56). 10\~червня 2021\~року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило розрахунок суми страхового відшкодування (а.с. 57), склало і затвердило страховий акт № 210000247006 (а.с. 58), а 14 червня 2021 року здійснило відшкодування ТДВ «СК«ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» в розмірі 130 тисяч гривень (а.с. 59). Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 22.1 ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. \~\~За правилами ст.\~29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із вимогами\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.1.1 «а» ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п. 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року, яка набрала законної сили 17 травня 2021 року (а.с. 7-8) доведено винуватість [PERSON] в ДТП, в якій постраждав автомобіль «CITROEN C4 CACTUS» (номерний знак [NUMBER] ), а також факт перебування його в момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння. Належним платіжним документом (а.с. 59) доведено факт здійснення позивачем страхового відшкодування страховику власнику автомобіля «CITROEN C4 CACTUS» (номерний знак [NUMBER] ), який постраждав в ДТП. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) та положення цивільного процесуального кодексу України про обов`язок сторін доказування і подання доказів (ст. 81 ЦПК України), суд прийшов до висновку, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» після сплати страхового відшкодування правомірно подало регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який перебував у стані алкогольного сп`яніння в момент ДТП, - [PERSON] , а тому суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення цієї вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У зв`язку зі зверненням до суду з цим позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень (а.с. 3). З врахуванням вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача слід покласти на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved