Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить суд винести рішення яким: - скасувати усиновлення [PERSON] , [INFO] , його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва в справі № 760/22569/16-ц від 14.02.2017 року; - внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] № 1335 від 11.05.2011, зареєстрованого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, шляхом поновлення відомостей, записаних до усиновлення дитини та виключення з актового запису відомостей про усиновлювача, змінивши записи про батька дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », а інші відомості залишити без змін. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2016. На час реєстрації шлюбу, позивачка мала на вихованні сина від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Крім того, у шлюбі позивачки та відповідача народилася спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/22569/16-ц від 14.02.2017 задоволено заяву відповідача про усиновлення [PERSON] , [INFO] . Після усиновлення відповідачем сина, сімейні відносини між ними почали поступово погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У зв`язку із чим, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі 760/17707/23 від 21.02.2023, позов позивачки до відповідача про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб між ними. Вказала, що після розірвання шлюбу, відповідач повністю втратив інтерес до сімейного життя, вихованням та навчанням дитини [PERSON] , [INFO] , не займається, його життям не цікавиться та участі не приймає. Матеріальну допомогу відповідач став надавати лише після звернення позивачкою до суду із судовим наказом про стягнення аліментів, також у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів. З червня 2022 року [PERSON] перебуває за кордоном, де після розлучення з позивачкою створив нову сім`ю. Зараз стосунки між відповідачем та дитиною повністю припинені. Позивачка також просить суд, врахувати байдуже ставлення відповідача до виховання дитини, та виконання своїх батьківських обов`язків, дитина жодним чином не сприймає [PERSON] як батька, між ними втрачений зв`язок, тому позивачка вваажає, що скасування усиновлення [PERSON] , [INFO] , його усиновителем - [PERSON] буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини. З урахуванням вищенаведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 26.04.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А. Ухвалою судді від 04.07.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 17.09.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що відносини між позивачкою та відповідачем дійсно почались погіршуватись через шість років подружнього життя, коли у лютому 2022 року позивачка разом із дітьми поїхали за кордон, за період з лютого 2022 року по серпень 2023 року, відповідач також турбувався та спілкувався з дітьми, відповідач добровільно сплачував кошти і до винесення судового наказу, твердження позивачки про наявну заборгованість по сплаті аліментів не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. Відповідач продовжував та продовжує спілкуватись з сином, не зважаючи на проживання в різних країнах та відсутність можливості особистої зустрічі, останній час спілкування сина з батьком зменшилось через підліковий вік. Відповідач зазначає, що юридичне скасування усиновлення жодним чином не вплине на відносини батька та сина, батько буде спілкуватись та проводити час з сином і на далі, проте щоб продовжити цивілізоване спілкування батька з донькою та сином, відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивачки та просить суд задовольнити позов про скасування усиновлення. Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, її представник подав заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, яка направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА в м. Києві надала заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 10.08.2016 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1902. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14.02.2017 було задоволено позовні вимоги [PERSON] про усиновлення. Усиновлено [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , громадянином України. Змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В актовому записі №1335 від 11 травня 2011 року, виконаному Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янького районного управління юстиції в м. Києві, про народження [PERSON] , [INFO] , записати батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , виданого повторно Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 09.03.2017, батьком [PERSON] є [PERSON] , громадянин України. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2023 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.08.2016 Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1902. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Позивачка звертаючись до суду з позовом зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач повністю втратив інтерес до сімейного життя, в тій частині, що вихованням та навчанням дитини [PERSON] , [INFO] , не займається, його життям не цікавиться та участі не приймає, матеріальну допомогу відповідач став надавати лише після звернення позивачкою до суду із судовим наказом про стягнення аліментів. При цьому, з червня 2022 року [PERSON] перебуває за кордоном, де після розлучення з позивачкою створив нову сім`ю, стосунки між відповідачем та дитиною повністю припинені. Позивачка довела, що усиновлення [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] , суперечить інтересам дитини, не забезпечує йому сімейного виховання. Натомість, відповідач вищезазначене не спростував, обмежившись поясненням, що він продовжував та продовжує спілкуватись з сином, не зважаючи на проживання в різних країнах та добровільно сплачує кошти на дитину. Відповідно до ч.1 ст.239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Відповідно до ч.2 ст.239 СК України у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно ч.5 ст.239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по-батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по-батькові, які вона мала до усиновлення. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом враховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У силу ст.241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 2.16.3 Наказу від 12.01.2011 N 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N55/1879 "Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання" на підставі рішення суду про скасування або визнання усиновлення недійсним уносяться виправлення в актовий запис про народження усиновленої дитини та поновлюються відомості, записані до усиновлення, про що має бути зазначено в рішенні суду. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду сплачено 1211,20 грн. судового збору. З урахуванням визнання заявлених вимог відповідачем, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору у розмірі 605, 60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved