Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

25 вересня 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким виключити відомості про батька, [PERSON] , з актового запису про народження дитини, [PERSON] , за № 4095 від 05 вересня 2018 року, складеного Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком дитини, [PERSON] . Зобов`язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 05.09.2018 року, а саме виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини та внести відомості до актового запису № 4095 про народження дитини, [PERSON] [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, та видати нове Свідоцтво про народження, змінивши ПІБ дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач, [PERSON] , перебувала у шлюбі з [PERSON] , проте сімейні відносини у них не склались, у зв`язку з чим їх шлюб було розірвано. [PERSON] , [INFO] народила дитину, [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 05.09.2018 року, виданого Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4095, батьком дитини записаний [PERSON] , відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України. Позивач зазначає, що відповідач, [PERSON] , не є біологічним батьком її доньки [PERSON] . Рідним, біологічним батьком [PERSON] , є [PERSON] , з яким позивач, [PERSON] , наразі перебуває у шлюбі. Таким чином, позивач вважає, є необхідність виключення відомостей про батьківство відповідача, [PERSON] , з актового запису про народження № 4095 [PERSON] Серія [NUMBER] від 05.09.2018 року, виданого Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та зазначити [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком [PERSON] , у зв`язку з чим позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим судове засідання проведено у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, в яких просив суд розглянути справу без участі представника, не заперечував щодо позовних вимоги, поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.6 Конвенції, яка з огляду на приписи ч.1 ст.9 Конституції України, ст.10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , перебувала у шлюбі з [PERSON] , проте сімейні відносини у них не склались, у зв`язку з чим їх шлюб було розірвано. [PERSON] , [INFO] народила дитину, [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 05.09.2018 року, виданого Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4095, батьком дитини записаний [PERSON] , відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України. Позивач зазначає, що відповідач, [PERSON] , не є біологічним батьком її доньки [PERSON] . Рідним, біологічним батьком [PERSON] , є [PERSON] , з яким позивач, [PERSON] , наразі перебуває у шлюбі. Згідно із даних висновку генотипоскопічного експертного дослідження №37765 від 19.04.2023 року, встановлено, що вірогідність біологічного батьківства стосовно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складає 99, 999992 %. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Приписами ч. 1 ст. 138 СК України визначено: жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved