Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжі з позовом в інтересах [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить з метою захисту прав дитини [PERSON] , [INFO] , позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до вказаної дитини. Стягнути з відповідачів на користь особи або установи, яка буде здійснювати піклування над вказаною дитиною аліменти на її утримання у розмірі всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Передати дитину [PERSON] органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району для вирішення питання його подальшого влаштування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на профілактичному обліку у відділ по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 09.02.2024 перебуває дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] мешкає окремо від сина, участі у його житті та вихованні не бере. Згідно з повідомленням служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 24.01.2024 №04-04/44, мати не виконує батьківські обов`язки належним чином, вживає наркотичні речовини, влаштовує гучні збори з друзями, вже приблизно 3 дні не з`являється вдома, дитина голодна та без нагляду. В ході відпрацювання повідомлення з [PERSON] проводилась робота профілактично-виховного характеру щодо відповідального батьківства, вона ознайомлювалась з відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обов`язків, про що свідчить її письмове пояснення від 25.01.2024. Під час відвідання дитини за місцем проживання 24.01.2024 його матері вдома не було, дитина перебувала з тіткою. Зі слів [PERSON] , мати готує його їжу та їде за власними справами, в цей час дитина знаходиться під наглядом тітки. Відповідно до оцінки потреб родини [PERSON] від 06.02.2024 складеної Запорізьким міським центром соціальних служб, в родині наявні складні життєві обставини через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Згідно з повідомленням Запорізької гімназії № 58 від 29.04.2023 №07-07/114, малолітній [PERSON] є учнем вказаного навчального закладу, навчається в 7 класі. батьки дитини не виконують своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина. Малолітній [PERSON] з 08.01.2024 не приступив до навчання, не відвідує онлайн-уроки, не виконує завдання, має 75 днів пропусків занять без поважних причин. Відповідно до листів КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 12.02.2024 №0229/01-58 та 03.05.2024 №0811/01-08, малолітній [PERSON] спостерігається в центрі з народження. Рекомендації лікаря мати виконувала вибірково, у 2023 запрошення дільничної служби на проведення профілактичного огляду та туберкулінодіагностики мати ігнорувала. У зв`язку із частою зміною номерів телефону матір`ю, дільничній службі 05.02.2024 не вдалось зв`язатися з нею, дільничною медсестрею здійснений вихід на дім. При відвіданні квартири з`ясовано, що на кухні перебував чоловік, який палив та вживав спиртне, в одній із кімнат спала тітка, в іншій хлопчик та дідусь. Чоловік різко в грубій формі розбудив хлопчика, було зроблено зауваження з приводу неналежного ставлення до дитини. Спілкуючись із медичною сестрою, хлопчик розплакався, з його слів, мати залишає його вдома самого на декілька діб, через це йому доводиться опікуватись дідусем, який переніс інсульт. Дитина самостійно готує їжу (макарони, варену картоплю, кашу з гуманітарних наборів) собі та дідусем. На онлайн заняття з вересня 2023 не підключався. В холодильнику були свіжі макарони, гречана каша з пліснявою. За телефонним дзвінком приїхала тітка дитини. З матір`ю дитини медичною сестрою проведена бесіда стосовно належного ставлення до догляду за диною. 06.02.2024 мати з дитиною прийшла на прийом до лікаря педіатра, їй видане направлення для проведення лабораторного обстеження та огляду вузькими спеціалістами. На 09.02.2024 мати запрошена з дитиною для проведення туберлінодіагностики. Станом на 09.02.2024 на прийом не з`явилась. 29.04.2024 дільнична медсестра знову зв`язалась з матір`ю дитини та запросила на прийом до лікаря-педіатра, мати пообіцяла прийти з сином на прийом 02.05.2024, проте знову не з`явилась. Станом на 03.05.2024 призначене лікарем-педіатром лабораторне обстеження дитини та профілактичний огляд вузькими спеціалістами не пройдено. Питання стану виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до їх дитини розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 11.04.2024. Мати на засідання запрошувалась, проте не з`явилась, причин неявки не повідомила. Запросити [PERSON] на засідання комісії не виявилось можливим через відсутність засобів зв`язку та інформації щодо його фактичного місцезнаходження. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, байдужість батьків до долі дитини, небажання батьків співпрацювати з відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та змінювати своє ставлення до виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків) та необхідність звернення до суду із відповідним позовом. Ухвалою суду від 21.05.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.08.2024, закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляду справі по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання двічі не з`явилися, будучи повідомленим про день та місце засідання у встановленому законом порядку, письмового відзиву на позов не надавали, про причини неявки не повідомили, що відповідно до ст. 280 ЦК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 02.10.2024 року була постановлена ухвала суду. Суд з`ясувавши думку представника позивача [PERSON] , вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, заслухавши представника позивача, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 07.02.2012, батьками [PERSON] , [INFO] , відносно якого був зроблений відповідно актовий запис в Книзі реєстрації народжень за № 102, є відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON] . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, що підтверджується повідомленням Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.02.2024 №162/32.11-07-27. Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] зареєстрована з 11.01.1989 року по теперішній час, що підтверджується відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Батько дитини [PERSON] мешкає окремо від малолітнього [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 16.03.2011 по 25.03.2011. Станом на теперішній час інформація щодо декларування/реєстрації місця проживання [PERSON] в реєстрі територіальної громади відсутня. Згідно позовної заяви, відповідачі участі у належному вихованні та гідного забезпечення малолітнього [PERSON] , [INFO] , не приймають та не здійснюють, самоусунулись від виконання батьківських обов`язків. Встановлено, що до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 24.01.2024 об 11:10 надійшло телефонне звернення щодо родини [PERSON] . Зі слів заявниці, вона є сусідкою родини, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Родина складається з матері [PERSON] і дитини [PERSON] 12 років. Заявниця повідомила, що мати не виконує свої батьківські обов`язки належним чином, вживає наркотичні речовини, влаштовує гучні збори з друзями, вже приблизно 3 дні не з`являється вдома, дитина голодна та без нагляду. З метою захисту прав та інтересів дитини начальником служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради видане повідомлення від 24.01.2024 №04-04/44 про дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Згідно наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 09.02.2024 № 583, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 №585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», на підставі клопотання відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 09.02.2024 №09-25-125, малолітнього [PERSON] , [INFO] , було взято на облік дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини). В ході відпрацювання повідомлення, з [PERSON] проводилась робота профілактично-виховного характеру щодо відповідального батьківства, [PERSON] ознайомлювалась з відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обов`язків, про що свідчить її письмове пояснення від 25.01.2024. Під час відвідання дитини за місцем проживання 24.01.2024 матері [PERSON] було встановлено, що вдома її не було, дитина перебувала з тіткою. Зі слів [PERSON] , мати готує його їжу та їде за власними справами, в цей час дитина знаходиться під наглядом тітки. Відповідно до оцінки потреб родини [PERSON] від 06.02.2024 складеної Запорізьким міським центром соціальних служб, в родині наявні складні життєві обставини через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Згідно акту обстеження умов проживання від 14.01.2024 квартири [ADDRESS] , приміщення квартири потребує ремонту, санітарно-повітряний режим порушено, є всі комунікації окрім газу, бойлера. Готують їжу на електропечі, в холодильнику наявні продукти. Згідно з поданням Запорізької гімназії №58 Запорізької міської ради від 19.02.2024 №07-07/59, у Запорізькій гімназії №58 Запорізької міської ради у 7 класі з 01.09.2023 навчається [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . На шкільному обліку знаходиться з 2019 з причин пропусків уроків без поважної причини, не відвідування онлайн-занять, не виконання завдань з навчальних предметів. Учень викликався на бесіду з адміністрацією. закладу освіти разом з батьками (адміністративний лист від 16.02.2024 №07-07/54). На засідання ні учень, ні батьки не з`явились. З учнем проводилась відповідна робота практичним психологом та соціальним педагогом гімназії. Батьки не контролюють відвідування їхньою дитиною навчальних занять з використанням дистанційних технологій, не тримають зв`язок із класним керівником, не з`являються у закладі освіти за власним бажанням та навіть за викликом адміністрації закладу. У зв`язку, з тим, що проведення вищезазначених заходів не дали позитивного результату, гімназія звернулась до відділу по Вознесенівському району служби у справах дітей Запорізької міської ради з проханням застосувати засоби впливу учня 7 класу [PERSON] та його батьків [PERSON] (не працює), які проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту виходу за місцем перебування учня 7 класу Запорізької гімназії №58 [PERSON] від 19.02.2024 № 07-07/57, комісією був відвіданий [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Учень [PERSON] не приступив до навчання з 05.02.2024. Зі слів матері дитина хворіла, проте довідка від лікаря відсутня, офіційно до поліклініки не звертались. Оскільки після дзвінків, розмов та прохань класного керівника приступити до освітнього процесу результату не спостерігалось, було вирішено відвідати родину особисто. 16.02.2024 о 14.30 комісією відвідано [PERSON] за місцем проживання. На місці відвідування комісії не вдалося з`ясувати, де перебуває дитина, оскільки двері квартири ніхто не відчинив. В зв`язку з чим було направлено адміністративного листа (№07-07/54 від 16.02.2024) на електронну адресу матері. Згідно характеристики Запорізької гімназії №58 Запорізької міської ради складеної на учня 7 класу [PERSON] , [INFO] , у І семестрі 2023-2024 н.р. [PERSON] періодично виконував завдання, приходив до школи за завданнями та займався індивідуально за вимогою вчителів та згодою матері, оскільки у дитини не було можливості приєднуватись до онлайн уроків через відсутність гаджету наприкінці семестру (зі слід матері телефон [PERSON] було розбито). З 05.02.2024 [PERSON] не приєднувався до онлайн уроків. [PERSON] виховується у неповній сім`ї. Вихованням сина батько не займається і жодного разу не відвідував школу. Домашнім вихованням дитини займається мати. Вона не приділяє належну увагу синові. У даній сім`ї низький матеріальний достаток. Мати ніде не працює. Учень не має постійного місця для навчання та відпочинку, оскільки родина мешкає в двохкімнатній квартирі, де окрім них проживає ще чотири особи. Дитина одягається дуже скромно, інколи не відповідно до сезонів. Шкільним приладдям не забезпечена достатньо, стан речей задовільний. Мати не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, інколи реагує на зауваження класного керівника. Немає постійного контролю за успішністю дитини в школі, та виконанням домашнього завдання, також не проявляє інтересу до успіхів дитини. Згідно повідомлення Запорізької гімназії №58 Запорізької міської ради від 29.04.2024 №07-07/114, повідомляється про те, що [PERSON] з 08.01.2024 не приступив до навчання, не відвідує онлайн-уроки, не виконує завдання. На 29.04.2024 [PERSON] не навчається. Має пропуски без поважної причини - 75 навчальних днів. Мати дитини, [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо забезпечення здобуття сином повної загальної середньої освіти, не спілкується з класним керівником, вчителями та адміністрацією школи, не відповідає на телефонні дзвінки, не відвідує батьківські збори. В стані алкогольного сп`янінням помічена не була. Батько дитини, [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо забезпечення здобуття сином повної загальної середньої освіти, не спілкується з класним керівником, вчителями та адміністрацією школи, не відвідує батьківські збори. В стані алкогольного сп`яніння помічений не був. Відповідно до листів КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 12.02.2024 №0229/01-58 та 03.05.2024 №0811/01-08, малолітній [PERSON] спостерігається в центрі з народження. Рекомендації лікаря мати виконувала вибірково, у 2023 запрошення дільничної служби на проведення профілактичного огляду та туберкулінодіагностики мати ігнорувала. У зв`язку із частою зміною номерів телефону матір`ю, дільничній службі 05.02.2024 не вдалось зв`язатися з нею, дільничною медсестрею здійснений вихід на дім. При відвіданні квартири з`ясовано, що на кухні перебував чоловік, який палив та вживав спиртне, в одній із кімнат спала тітка, в іншій хлопчик та дідусь. Чоловік різко в грубій формі розбудив хлопчика, було зроблено зауваження з приводу неналежного ставлення до дитини. Спілкуючись із медичною сестрою, хлопчик розплакався, з його слів, мати залишає його вдома самого на декілька діб, через це йому доводиться опікуватись дідусем, який переніс інсульт. Дитина самостійно готує їжу (макарони, варену картоплю, кашу з гуманітарних наборів) собі та дідусем. На онлайн заняття з вересня 2023 не підключався. В холодильнику були свіжі макарони, гречана каша з пліснявою. За телефонним дзвінком приїхала тітка дитини. З матір`ю дільничною медичною сестрою проведена бесіда стосовно належного ставлення до догляду за дитиною. Мати дитини запрошена до лікаря педіатра на огляд та проведення туберкулінодіагностики. При огляді дитини слідів насилля чи побиття помічено не було. Мати не була помічена в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. 06.02.2024 мати з дитиною прийшла на прийом до лікаря педіатра, їй видане направлення для проведення лабораторного обстеження та огляду вузькими спеціалістами. На 09.02.2024 мати запрошена з дитиною для проведення туберлінодіагностики. 09.02.2024 на прийом не з`явилась. 29.04.2024 дільнична медсестра знову зв`язалась з матір`ю дитини та запросила на прийом до лікаря-педіатра, мати пообіцяла прийти з сином на прийом 02.05.2024, проте знову не з`явилась. Станом на 03.05.2024 призначене лікарем-педіатром лабораторне обстеження дитини та профілактичний огляд вузькими спеціалістами не пройдено. Згідно листа начальника ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в запорізькій області від 19.03.2024 №6071/46/01/03-2024, вбачається, що в ході перевірки звернення начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Вознесенівському району ЗМР, було проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду з [PERSON] , а відносно останньої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, який направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Питання стану виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до їх дитини розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 11.04.2024. Мати на засідання запрошувалась, проте не з`явилась, причин неявки не повідомила. Запросити [PERSON] на засідання комісії не виявилось можливим через відсутність засобів зв`язку та інформації щодо його фактичного місцезнаходження. Згідно висновку районної адміністрації по Вознесенівському районі Запорізької міської ради від 13.05.2024 № 01/01-36-36/0287, за підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, байдужість батьків до долі дитини, небажання батьків співпрацювати з відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та змінювати своє ставлення до виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява №31111/04) наголошував на тому, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток малолітнього [PERSON] , [INFO] , його навчання, підготовку до самостійного життя, в тому числі не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, необхідного медичного обстеження, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють належним умов для отримання ним освіти,, тому суд дійшов висновку, що в інтересах [PERSON] , [INFO] , є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їхньої дитини. Обставини, зазначені позивачем в позові, повністю підтверджені дослідженими судом письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи, та не були спростовані відповідачами. Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, за переконанням суду задоволення позову, найголовніше, буде відповідати інтересам малолітньої дитини. При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини [PERSON] , [INFO] . За таких фактичних обставин, вимоги позивача до відповідача про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , [PERSON] , що вони не позбавлені у подальшому права вирішувати питання про поновлення батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України, на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ході судового провадження встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідачами порушуються права малолітнього [PERSON] на матеріальне забезпечення до досягнення повноліття, оскільки законодавством саме на батьків покладається обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, але вони цього не здійснюють. Відповідачами не надано доказів на спростування заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності у відповідачів інших утриманців або наявності інших обставин, що перешкоджають стягненню з останніх аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Заперечень у виді відзиву на позовну заяву щодо позовних вимог органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району та доказів надання в добровільному порядку коштів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідачами суду подано не було, а тому, з огляду на наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів з [PERSON] , [PERSON] правомірними. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідачів аліменти відповідно до ст. 183 СК України у частці від заробітку останніх, в розмірі, вказаному у позові, оскільки саме про такий порядок просить у позовній заяві позивач, відповідачами проти цього заперечень не надано. При визначенні розміру аліментів, який має бути стягнуто з відповідача, судом враховується, що згідно із ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Також, згідно зі ст. 430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Таким чином, суд приходить до висновку, що малолітнього [PERSON] , [INFO] , потрібно передати до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району для вирішення питання для його подальшого влаштування. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у рівних частках. Враховуючи викладене та

Outcome: approved