Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Ковалівський Б.В., звернулася в суд з позовом до відповідача Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на належне спадкодавцю майно, до якого входить житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, проте не може оформити своїх спадкових прав в нотаріальній конторі, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 липня2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивачки, адвокат Ковалівський Б.В. в судове засідання не прибув, проте надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Представник відповідача - Бучацької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак згідно поданого відзиву на заяву вказав, що при прийнятті рішення по даній справі покладається на розсуд суду і просить суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 1958 року, [PERSON] народилася [INFO] , в графі мати записана « [PERSON] », в графі батько - « [PERSON] ». Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29 липня 1978 року Бобулинською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00044955510, сформованого 10 травня 2024 року приватним нотаріусом Чортківського районного Нотаріального округу Іванів Л.І., слідує, що [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Бобулинської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 10 травня 1993 року складено актовий запис № 18. За даними погосподарської книги Киданівської сільської ради за 1986-1989 роки, членами домогосподарства за особистим рахунком № [NUMBER] , який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онуки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 201 від 09 вересня 2024 року, виданої Бобулинським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , належав [PERSON] , [INFO] , яка станом на 15 квітня 1991 року проживала і була зареєстрована одна. Відповідно до довідки № 516 від 13 вересня 2024 року, виданої КП «Бучацьке РБТІ», нерухоме майно, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , в комунальному підприємстві не зареєстровано. Як слідує з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 15 грудня 2023 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Є-КОНСТАКШН», житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , споруджений у 1958 році, складається з: житлового будинку літ. «А», площа основи (забудови) 50,8 кв.м., стодоли літ. «Б», хліва літ. «В», комори літ. «Г», курятника літ. «Д», колодязя літ. «К». Згідно довідки № 80 від 11 квітня 2024 року, виданої Бобулинським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, померла [INFO] [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] після смерті [PERSON] здійснювала догляд за вищевказаним житловим будинком, надвірними будівлями та спорудами, проводила обробіток земельної ділянки біля будинку, тобто прийняла спадщину, шляхом вступу в оперативне управління майном. За наявними відомостями від імені [PERSON] заповіт не складався та не посвідчувався. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , була фактично прийнята спадкоємцем, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями ст. ст. 120-127 ЦК Української РСР, спадкування майна колгоспного двору регулювалося ст. 563 ЦК УРСР. Так, згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною другою статті 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке зберіглося. Подібні правовідносини проаналізовані Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі №6-350цс15. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. За наявними у справі матеріалами встановлено, що будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] належало до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була [PERSON] , яка станом на 15 квітня 1991 року проживала одна(у відповідності довідок № № 80 та № 201 від 11 квітня та 09 вересня 2024 року, відповідно, виданих Бобулинським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області) Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 78295488 від 10 вересня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Іванів Л.І. 10 вересня 2024 року, інформація стосовно [PERSON] , померлої [INFO] , в реєстрі відсутня. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Іванів Л.І. № 114/01-24 від 17 травня 2024 року, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON] , нотаріус не має можливості видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Судом з`ясовано, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , оскільки інших спадкоємців за законом не встановлено, яка у порядку, передбаченому законом, прийняла спадщину після смерті останньої шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном,що підтверджується довідкою Бобулинського старостинського округу Бучацької міської ради за № 80 від 11 квітня 2024 року, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у нотаріуса позивачка не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання за позивачкою [PERSON] права власності житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved