Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач \~ [PERSON] \~ звернулась\~з позовом\~ до\~Вінницької міської\~ради,\~Оратівської селищної\~ради Вінницького\~району Вінницької\~області, за участі\~третьої особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~АТ «Райффайзен\~Банк» про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи позовну заяву тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] . До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] увійшли: квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,7 кв. м, житловою площею 44,2 кв.м; житловий будинок з будівлями та спорудами, загальною площею 55,70 кв.м, житловою площею 32,0 кв.м, що розташований по [ADDRESS] ; земельна ділянку за кадастровим номером 0523185000:01:001:0095 площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянку за кадастровим номером 0523185000:01:001:0096 площею 0,0884 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку. 06.01.2023 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом було відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова нотаріуса мотивована тим, що згідно з наявними у спадковій справі документами померлий [PERSON] проживаючи в ФРН мав дружину [PERSON] . Відтак, неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку [PERSON] не має змоги, останні змушена звертатися до суду за захистом порушеного права. Відповідно до даних свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Штутгарт Мюльгаузен, ФРН, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Також в свідоцтві про смерть вказано прізвище останньої дружини померлого [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] . Дійсно, перебуваючи в ФРН батько позивачки проживав там із жінкою на ім`я [PERSON] . Однак шлюб, якщо й він і був укладений із нею на території ФРН, не є законним на території України. Померлий [PERSON] народився і жив в Україні. [INFO] він одружився з [PERSON] , а [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Під час Другої Світової Війни [PERSON] потрапив у полон, а після закінчення війни залишився проживати у Німеччині. Там же в подальшому отримав громадянство. В Україну [PERSON] повернувся вже в роки її незалежності, а в 2005 році отримав посвідку на постійне проживання. Проживаючи в Україні [PERSON] набув у власність все те майно, що є предметом спору. Шлюб з [PERSON] розірваний не був, що підтверджується відповідними листами державного архіву Вінницької області. Окрім того, жоден з потенційних спадкоємців [PERSON] , окрім дочки, не прийняв спадщини за законодавством України. Відповідно до даних спадкової справи, відкритої до майна померлого [PERSON] , єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у визначеному законом порядку є його дочка [PERSON] . Тому лише [PERSON] може претендувати на визнання за нею права власності на все спадкове майно, що знаходиться в Україні. Просила суд, визнати за [PERSON] (номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 71,7 кв. м, житловою площею 44,2 кв.м; житловий будинок з будівлями та спорудами, загальною площею 55,70 кв.м, житловою площею 32,0 кв.м, що розташований по [ADDRESS] ; земельну ділянку за кадастровим номером 0523185000:01:001:0095 площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку за кадастровим номером 0523185000:01:001:0096 площею 0,0884 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав за обставин викладених в справі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував, оскільки на його думку не встановлено коло спадкоємців. Представник відповідача Оратівської селищної ради в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала, щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи АТ «Райффайзен Банк» в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника банку. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] (а.с.13-17). До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] увійшли: квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,7 кв. м, житловою площею 44,2 кв.м; житловий будинок з будівлями та спорудами, загальною площею 55,70 кв.м, житловою площею 32,0 кв.м, що розташований по [ADDRESS] ; земельна ділянку за кадастровим номером 0523185000:01:001:0095 площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянку за кадастровим номером 0523185000:01:001:0096 площею 0,0884 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку (а.с.174). 06.01.2023 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом було відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова нотаріуса мотивована тим, що згідно з наявними у спадковій справі документами померлий [PERSON] проживаючи в ФРН мав дружину [PERSON] . Відтак, неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину (а.с.177). Відповідно до даних свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Штутгарт Мюльгаузен, ФРН, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с.13-17). Також в свідоцтві про смерть вказано прізвище останньої дружини померлого [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] . Померлий [PERSON] народився і жив в Україні. [INFO] він одружився з [PERSON] , а [INFO] у них народилась дочка [PERSON] (а.с.7-9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.02.1999 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Згідно відповіді від 05.04.2021 року № 07-553/7 Державного архіву Вінницької області, в книгах актових записів про розлучення по м. Вінниця за 1939-1941, 1944 р.р. запису про розлучення [PERSON] та [PERSON] не виявлено (а.с.11). Згідно відповіді № 07-553/7 від 01.04.2021 року Державного архіву Вінницької області, в книзі записів про розлучення по м. Вінниця за 1939рік запису про розлучення [PERSON] та [PERSON] не виявлено (а.с.12). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.ч. 1-2 ст. 328 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч. 1 ст. 392 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч.ч. 1-2 ст.ст. 1221 ЦК України). У ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України). Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України, тобто спадкування нерухомого майна здійснюється за матеріальним правом держави, на території якого це майно знаходиться (ст. 71 ЗУ «Про міжнародне приватне право»). У постанові від 13.03.2023 року Верховний Суд, розглядаючи справу № 398/1796/20 зробив наступні висновки. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. Якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна в Україні заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Прийняття спадщини за межами України не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для спадкування права на нерухоме майно, розташованого на території України. Відповідно до даних спадкової справи, відкритої до майна померлого [PERSON] єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у визначеному законом порядку, є його дочка [PERSON] . Жоден з потенційних спадкоємців [PERSON] , окрім дочки, не прийняв спадщини за законодавством України. На підставі викладеного та

Outcome: approved