Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

26 червня 2024 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник - [PERSON] , до [PERSON] - про зміну способу стягнених аліментів (а.с.1-4). В обґрунтування позовних вимог представником позивача [PERSON] - [PERSON] зазначено, що: за Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 лютого 2021 року - з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання останньої у розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2020 року і довічно, на час звернення до суду, позивач [PERSON] є непрацездатною особою, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради, отримуючи тимчасову державну соціальну допомогу особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію, в розмірі 2361 гривні, щомісячно, що є єдиним джерелом доходу останньої, у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем позивач [PERSON] має заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг перед КП НМР «Житлово-комунальне об`єднання» та АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «ВП «ХАЕС», що, в свою чергу, стало причиною відмови у наданні субсидії, крім того, позивач [PERSON] , відповідно до довідки КНП НМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги» №30 від 15 січня 2024 року, має ряд захворювань за діагнозами - гіпертонічна хвороба, стенокардія, дуоденіт, хронічний панкреатит, ДОА, поліартрит, астено-депресивний синдром, кардіосклероз, хронічний пієлонефрит, остеохондроз, ШВХ, ПВХ, катаракта, макулодистрофія сітківки, вузловий зоб, церебросклероз, хронічний холицистит, тощо, водночас, не маючи фінансової можливості лікування, що свідчить про потребу у матеріальній допомозі з боку доньки - відповідача [PERSON] , так як позивачу [PERSON] коштів не вистачає навіть на продукти харчування, які остання, зокрема, хлібобулочні вироби та продуктові набори, періодично отримує, звертаючись до Нетішинського територіального центру соціального обслуговування, згідно ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, і розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ст.192 СК України), якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ст.273 ЦПК України), тому і виникла потреба у зміні способу стягнених аліментів, з 600 гривень, щомісячно, на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, так як розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] , в умовах збільшення рівня цін, потреби в медичному лікуванні, купівлі продуктів та предметів першої необхідності, тощо, є недостатнім для матеріального утримання матері - позивача [PERSON] оскільки, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.51 Конституції України), а також, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю, і відповідач [PERSON] є працездатною особою, отже, має можливість в повній мірі забезпечити належне утримання, 10 липня 2024 року у цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє представник - [PERSON] , до [PERSON] - про зміну способу стягнених аліментів, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 10 липня 2024 року (а.с.33), - відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином. 19 серпня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Бойко В.Ф., на виконання Ухвали Нетішинського міського суду від 10 липня 2024 року, - надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №4957/24 від 19 серпня 2024 року (а.с.40-41), в якому зазначив, що: позовні вимоги позивача [PERSON] відповідач [PERSON] визнає частково, а саме, у розмірі 1/8 частки доходів відповідача [PERSON] , так як сплачувати аліменти в більшому розмірі остання не має змоги, оскільки, на утриманні відповідача [PERSON] перебуває неповнолітній син останньої - [PERSON] , [INFO] , який з 03 серпня 2024 року є студентом 1 курсу Фахового коледжу (спеціальність 122 «Комп`ютерні науки» (контракт) денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія», з терміном навчання з 01 вересня 2024 року до 30 червня 2028 року, вартість навчання якого становить за період за 2024/2025 роки - 30800 гривень, або 3080 гривень щомісяця в період навчання, крім того, у відповідача [PERSON] наявний обов`язок утримувати неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , забезпечуючи харчуванням, одягом, учбовими матеріалами, комп`ютером, інтернетом, комунальними послугами, тощо, водночас, стан здоров`я відповідача [PERSON] , яка хоча і не є інвалідом, протягом останніх років є незадовільним, у зв`язку з хронічними захворюваннями, що тягне значні витрати на ліки та підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] від 05 січня 2024 року, довідкою КНП НМР «СМСЧ місто Нетішин», консультативним висновком від 12 серпня 2024 року, У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України - фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено: згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 2005 року Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області та копії картки фізичної особи - платника податків (а.с.5,6) - позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Борзя Читинської області, РНОКПП [NUMBER] , - є зареєстрованою у [ADDRESS] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) 16 червня 2020 року, повторно (а.с.7) - позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідний актовий запис за №190 від 26 жовтня 1982 року, відповідно до копії свідоцтва про зміну імені, виданого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) 08 квітня 2021 року (серії [NUMBER] (а.с.8,42) - відповідач [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище на « [PERSON] », стала [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №4 від 08 квітня 2021 року, відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 09 лютого 2021 року (а.с.9-11) - з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання, в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2020 року, і довічно, відповідно до довідки Управління соціального захисту населення ВК НМР за №112 від 19 червня 2024 року (а.с.12) - позивач [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , перебуває на обліку у Нетішинському УСЗН та отримує тимчасову державну соціальну допомогу, як особа пенсійного віку, що не набула права на пенсію, у відповідності до Постанови КМ України №1098 від 27 грудня 2017 року, розмір якої становить за: березень 2024 року - 2361 гривня, за квітень 2024 року - 2203 гривні 60 копійок, за травень 2024 року - 2361 гривня (всього - 6925 гривень 60 копійок), із інформації Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області за №2200-0305-8/54231 від 03 червня 2024 року (а.с.13) вбачається, що з 01 травня 2024 року позивачеві [PERSON] в призначенні житлової субсидії - відмовлено, з причин наявної простроченої понад три місяці (на дату надання інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії, із інформації Нетішинського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ВК НМР за №03/29-158 від 06 березня 2024 року (а.с.14) вбачається, що позивачеві [PERSON] за період з 01 вересня 2023 року до 29 лютого 2024 року надано натуральну та грошову допомогу у вигляді хлібобулочних виробів (хліб та батон щотижня) на суму 141 гривня 12 копійок (у вересні 2023 року), на суму 141 гривня 12 копійок (у жовтні 2023 року), продуктових наборів на суму 596 гривень (у вересні 2023 року), на суму 586 гривень (у лютому 2024 року), а також, матеріальної допомоги у розмірі 1000 гривень (у січні 2024 року), відповідно до довідок КНП НМР «Центр ПМСД» №178 від 31 липня 2023 року та №30 від 15 січня 2024 року (а.с.15,16) - позивачеві [PERSON] встановлено наявність ряду захворювань за діагнозом - хронічний панкреатит ремісія, ДОА, поліартрит, ДЕП II ст., церебросклероз, остеохондроз, ШВХ, ПВХ, вузловий зоб, астенодипресивний синдром, макулодистрофія сітківки, катаракта, хронічний холецистит, ремісія, кардіосклероз, стенокардія, хронічний пієлонефрит, поліартрит, остеохондроз, вузловий зоб, асмоневротичний синдром, катаракта, манулодистрофія, тощо, із копії консультаційного висновку від 17 червня 2024 року (а.с.17) вбачається звернення позивача [PERSON] до медичної установи, де останній встановлено наявність ряду захворювань за діагнозом - гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3 ст., ризик, гіпертонічний криз, дифузний кардіосклероз, рекомендовано стаціонарне лікування, із копії консультаційного висновку КНП НМР «Спеціалізована медико-санітарна частина місто Нетішин» від 14 червня 2024 року (а.с.19-19/об) вбачається звернення позивача [PERSON] до медичної установи, де у останньої, за висновком проходження ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та нирок, а також, ультразвукового дослідження щитовидної залози, виявлено: зміни по типу ліпоматозу підшлункової залози, зміни по типу перенесеного пієлонефриту, та - зміни по типу вузлового включення, відповідно, із копії консультаційного висновку Рівненської обласної клінічної лікарні від 01 квітня 2024 року (а.с.20) вбачається звернення позивача [PERSON] до медичної установи, де у останньої, за висновком проведення магнітно-резонансної томографії - поперекового відділу хребта та спинного мозку у Відділенні променевої діагностики, виявлено: МР-ознаки дегенеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта (остеохондроз), задню протрузію міжхребцевого диску в сегменті L5-S1, відносний латеральний дегенеративний стеноз хребетного каналу на рівні L5-S1 справа, із копії консультаційного заключення нейрохірурга КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр імені В.Поліщука» РОР від 24 серпня 2023 року (а.с.21) вбачається звернення позивача [PERSON] до медичної установи з діагнозом: поширений остеохондроз, тощо, із копії консультаційного висновку невролога від 22 квітня 2024 року (а.с.22) вбачається призначення позивачеві [PERSON] відповідного лікування за встановленим діагнозом, із копії фіскального чека ФН 1951353690/ВН 9148 від 15 лютого 2024 року (каса № [NUMBER] (ФН4000063103) ФОП [PERSON] (а.с.18) вбачається вартість УЗД Ехокардіографія (УЗД серця) з кольоровим картуванням та допплерівським аналізом, що становить суму у розмірі - 400 гривень (дорослі), із копій видаткових накладних №10 від 06 грудня 2023 року, №9 від 06 січня 2024 року, №14 від 16 березня 2024 року, №9 від 11 травня 2024 року, №10 від 30 травня 2024 року та фіскальних чеків від 13 вересня 2023 року, від 22 квітня 2024 року, від 14 червня 2024 року (а.с.23-26) вбачається придбання позивачем [PERSON] медичних препаратів на загальну суму 2876 гривень 91 копійка, із копії рахунку на оплату за капітальний ремонт ліфта від 10 травня 20124 року (а.с.26) вбачається, що позивач [PERSON] має заборгованість перед КП НМР «ЖКО» зі сплати житлово-комунальних послуг за період жовтень 2019 року - вересень 2022 року за адресою проживання - [ADDRESS] , яка становить 1199 гривень 88 копійок, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області 18 грудня 2008 року (а.с.43) - відповідач [PERSON] є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] (актовий запис за № №474 від 18 грудня 2008 року), відповідно до довідки Фахового коледжу Національного університету «Одеська юридична академія» за №54 від 07 серпня 2024 року (а.с.44) - [PERSON] , згідно наказу №67 від 03 серпня 2024 року, є студентом 1 курсу Фахового коледжу спеціальності 122 «Комп`ютерні науки» (контракт) денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія», з терміном навчання - з 01 вересня 2024 року до 30 червня 2028 року, відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахового молодшого бакалавра за №13236561-2024 від 03 серпня 2024 року та договору про навчання за №13236561-2024 від 03 серпня 2024 року (а.с.45-46,47-49) - фаховий коледж Національного університету «Одеська юридична академія», з однієї сторони, та - здобувач фахової передвищої освіти - [PERSON] і замовник освітньої послуги - [PERSON] , яка є матір`ю здобувача фахової передвищої освіти, з іншої сторони, уклали договір, який є невід`ємним додатком до договору про навчання за №13236561-2024 від 03 серпня 2024 року, предметом якого - є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу Коледжем для здобуття фахової передвищої освіти денною формою здобуття за освітньою програмою 122 «Комп`ютерні науки», спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки», для здобуття ступеня фахової передвищої освіти «фаховий молодший бакалавр», при цьому, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 129200 гривень (п.3.1.), вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний рік становить 1) 2024-2025 навчальний рік - 30800 гривень (п.3.2.1.), 2) 2025-2026 навчальний рік - 32800 гривень (п.3.2.2.), 3) 2026-2027 навчальний рік - 32800 гривень (п.3.2.3.), 4) 2027-2028 навчальний рік - 32800 гривень (п.3.2.4.), відповідно до копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого (денного стаціонару) КНП НМР «Спеціалізована медико-санітарна частина місто Нетішин» (а.с.50) - відповідач [PERSON] , [INFO] , в період часу з 02 січня 2024 року до 05 січня 2024 року перебувала на стаціонарного лікуванні у медичному закладі з діагнозом: остеохондроз шийного відділу хребта, цервікокраніалгія, вестибулопатія, ВСД по змішаному типу, виражений антено-невропатичний синдром, із копії довідки №372 КНП НМР «Спеціалізована медико-санітарна частина місто Нетішин» та копії консультативного висновку від 12 серпня 2024 року (а.с.51-52) вбачається звернення відповідача [PERSON] до медичної установи з діагнозом: стеохондроз хребта з ураженням, ШВХ, множинні відділи, вестибулопатія з частими загостреннями, тощо. Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси - у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є - справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист - є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору - на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України). Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень - Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України). Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст.7 ч.9 СК України). Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ст.2, ст.7 СК України). Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані СК України, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (ст.8 СК України). Відповідно до положень ст.8 Конвенції - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, щодо виконання обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема, главою 17 СК України. У відповідності до положень ст.51 Конституції України та ст.172 СК України - повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу, що забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. У визначенні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за №1058-IV від 09 липня 2003 року - непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі, діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону (ст.1). Тож, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК України). Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків, з урахуванням отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявності у батьків майна, що може приносити дохід тощо, при цьому, сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу, при встановленні якої повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі, і отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Крім того, за приписами ст.203, ст.206 СК України, що визначає обов`язок дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків та стягнення з дитини витрат на догляд та лікування батьків, - дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю, і, у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу), з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, і, при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків (ст.205 СК України). При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів (ст.272 СК України), і, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати (ст.273 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ст.192 СК України). З огляду на положення ст.192 СК України, суд вважає, що зміна розміру аліментів може мати місце і у разі зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» за №3460-ІХ від 09 листопада 2023 року - з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, складає для осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривні. Таким чином, враховуючи наявність рішення Нетішинського міського суду від 09 лютого 2007 року, на підставі якого - з відповідача [PERSON] , на користь позивача [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання останньої, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2020 року, і довічно, а також, беручи до уваги встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, складає для осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривні, з урахуванням стану здоров`я, матеріального і сімейного становища платника та одержувача аліментів, враховуючи наявність інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, в тому числі, можливість відповідача [PERSON] таку матеріальну допомогу надавати, - суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] - про зміну способу стягнених аліментів, з 600 гривень, щомісячно, на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, - обґрунтованими, вмотивованими та переконливими, оскільки, в судовому засіданні доведено зміну матеріального становища та стану здоров`я утриманця в бік погіршення, що свідчить про потребу матеріальної допомоги, а також, встановлено, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, з урахуванням реалій сьогодення, - не відповідає критеріям достатності для належного забезпечення життя утриманої особи, водночас, будь-яких доказів на підтвердження неспроможності сплати аліментів у визначеній частці з боку відповідача [PERSON] до суду - не надано, інформації, що свідчила б про стан здоров`я відповідача [PERSON] , який би позбавляв останню можливості працювати, в судовому засіданні - не здобуто. При цьому, на думку суду, проходження певних медичних консультацій та лікувань, у зв`язку з виявленими хворобами, за відсутністю втрати працездатності, не може свідчити про зміну матеріального стану платника аліментів, який би міг суттєво вплинути на вирішення питання про зміну способу стягнених судовим рішенням аліментних виплат на утримання позивача [PERSON] .. Також, на переконання суду, наявність на утриманні у відповідача [PERSON] сина - [PERSON] , [INFO] , який є студентом коледжу, здобуваючи фахову передвищу освіту на платній основі, не може рахуватися як погіршення матеріального та сімейного стану платника аліментів - відповідача [PERSON] , яка є працездатною, інших аліментних зобов`язань - не має, проживає окремо від позивача [PERSON] , не піклується про останню, добровільно матеріальної допомоги - не надає, турботу - не проявляє, будь-яким іншим чином - не опікується та не допомагає, і, має можливість сплачувати аліменти на утримання матері в означеній рішенням суду частці, і доказів протилежного відповідач [PERSON] , у відповідності до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, до суду не надала. Водночас, позивач [PERSON] , як на час ухвалення судового рішення щодо стягнення аліментів, так і на час подання позову про зміну способу стягнених аліментів до суду, - є непрацездатною особою, перебуває на обліку в Нетішинському УСЗН, отримуючи тимчасову державну соціальну допомогу, як особа пенсійного віку, що не набула права на пенсію, - що є єдиним джерелом її доходу, інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, об`єктів нерухомості, майна, що може приносити дохід, будь-яких додаткових отримань - не має, за винятком отримання від Нетішинського ТЦСО у 2023/2024 роках продуктових наборів з хлібобулочними виробами та одноразової грошової допомоги у розмірі 1000 гривень, крім того, має заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за адресою проживання - по [ADDRESS] , що перевищує розмір стягнених аліментних виплат, не маючи можливості отримати субсидію, у зв`язку з наявністю боргів, є самотньою людиною, особою похилого віку, до того ж - має ряд захворювань, потребує постійного лікування та придбання відповідних медикаментів, що свідчить про потребу та необхідність в матеріальній допомозі з боку платника аліментів - відповідача [PERSON] , так як отримувана позивачем [PERSON] сума доходу, що складається із: соціальної допомоги та аліментів - у розмірі 600 гривень, з огляду на відсутність будь-яких інших отримань, вік, стан здоров`я, умови проживання, тощо, не може задовольнити базових життєвих потреб позивача [PERSON] , яка має необхідність у отриманні матеріальної допомоги, що повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 05 вересня 2019 року (справа №212/1055/18-ц), відповідно до якої - при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинно враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі, при цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги, оскільки, положення ст.202, ст.203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів, що є обов`язковим у правовідносинах за позовом одного із подружжя до іншого на утримання, які врегульовані у розділу ІІ (глава 9) СК України, і що, на переконання суду, буде відповідати засадам добросовісності, розумності та справедливості. Тож, суд, прийшовши до переконання щодо необхідності задоволення позовних вимог про зміну способу стягнених аліментів, - вважає за доцільне у судовому рішенні зазначити початок сплати присуджених судом аліментних виплат, з урахуванням вимог, визначених у Постанові Пленуму ВС України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до яких - у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п.23 Постанови). Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29). Водночас, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням положень ЦПК України та задоволенням позовної заяви, а саме, ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, відповідно до яких - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст.133 ЦПК України), при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача (ст.141 ЦПК України), водночас, враховуючи, що позивач [PERSON] , на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, - стягнувши з відповідача [PERSON] - судовий збір, що становить 1211 гривень 20 копійок, на користь держави, у зв`язку задоволенням позовної заяви, і разом з тим, не вбачаючи підстав для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу з боку відповідача [PERSON] , оскільки, будь-яких даних на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в означеному розмірі, з боку сторони відповідача до суду не надано. На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.202, ст.203, ст.204, ст.205 СК України,

Outcome: approved