Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

21.05.2024 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 18 червня 2002 року [PERSON] отримала у дарунок від [PERSON] , житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування посвідченого Токарчуком С.А., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, за реєстровим номером 4351. 28 вересня 2007 року [PERSON] , [INFO] , придбала у [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Токарчуком С.А., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, за реєстровим номером 6287. Зазначений житловий будинок розташований за вказаною вище адресою на земельній ділянці площею 0.10 га., яка належить [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 19.06.1994 року, виданого па підставі рішення виконкому № 114 Первомайської Міської Ради від 24.05.1994 року. Оформити право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування вказаного житлового будинку позивачка не може, так як право власності та право користування на неї все ще рахується за попереднім власником будинку [PERSON] . За таких обставин виникла необхідність у захисті права позивачки шляхом визнання за нею права власності на вищевказану земельну ділянку площею 0.10 га у зв`язку з переходом до неї права власності на будинок, який на пій розташований та для обслуговування якого вона виділялась. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статі 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього, право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Ураховуючи викладені вище норми права, оскільки позивач є власником будинку на підставі договору купівлі-продажу, а право власності на земельну ділянку на якій розташований цей будинок рахується за попереднім власником на підставі державного акту на право приватної власності на землю, отже, на думку представника позивача, є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку 0,10 га. На підставі ст.ст.\~278-279 ЦПК України,\~справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України. Заяв про розгляд справи у їхню відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надали. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Токарчуком С.А., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, за реєстровим номером 6287. Однак, право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га, що розташована за вказаною адресою, зареєстрована за колишнім власником будинку [PERSON] на підставі рішення Первомайської міської ради від 26.04.1994 року № 114, що підтверджується копією державного акту від 19.06.1994 року на право приватної власності на землю. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 377 ЦК України\~та\~ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-2цс15 від 11.02.2015 року. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved