Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

23 липня 2024 року [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округа Мажуга Владислав Юрійович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович про повернення безпідставно набутих коштів. Позовна заява мотивована тим, що між [PERSON] та ПАТ Банк «Граст» було укладено Кредитний договір № RO: 22.0069610 від 11.04.2016 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «СІТІ Фінанс». Так, 13.02.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем, було вчинено виконавчий напис № 353, у зв?язку із боргом за кредитним договором N? R022.0069610 від 11.04.2016 року укладеним між [PERSON] та ПАТ Банк «Траст», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «СІТІ Фінанс». Запропоновано задовольнити вимоги Кредитора у розмірі 66 301,60 грн, з урахуванням витрат пов?язаних із вчиненням виконавчого напису. Зазначає, що 02.04.2020, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем, на підставі виконавчого напису N? 353 від 13.02.2020 року, було відкрито виконавче провадження № 61700563. В рамках виконавчого провадження N? 61700563 з мене було стягнуто 62 409,62 грн., що складається з: 53 754, 90 грн - кредитна заборгованість; 6 630,16 грн - в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця; 400, 00 - в рахунок погашення витрат виконавчого провадження; 1 624, 56 - перебувають на депозитному рахунку виконавця. Однак, [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду міста Харкова з позовною заявою про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. N? 353 від 13.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню. 21 лютого 2022 року суддею Ленінського районного суду міста Харкова у справі N?639/4931/21 було винесено рішення, яким позов задоволено і визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис N?353 від 13.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажутою В.Ю., за яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості в сумі 62 409,62 гривень. Зазначена обставина і стала підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі. Після визнання рішенням Ленінського районного суду міста Харкова виконавчого напису № 353 від 13.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти. На переконання позивача, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні. Ухвалою суду від 26.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач надав до суду заяву у якій просив позов задовольнити із підстав наведених у ньому та здійснити розгляд справи за його відсутності, не заперечував з приводу винесення заочного рішення суду. \~ \~ \~ \~Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Фінанс" про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зокрема через доставлення судової повістки до електронного кабінету. \~ \~ \~ \~Днем вручення\~судової повістки\~є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення. \~ \~ \~ \~Отже, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Фінанс" про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Фінанс" повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, суд постановив розглянути справу за відсутності відповідача та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинено виконавчий напис №353 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 66 301,60 грн. 02.04.2020 року приватним виконавцем Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження № 61700563 з примусового виконання виконавчого напису №353. 12.05.2020 року приватним виконавцем Клименком Р.В. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кудрановським Ю.В. відкрито виконавче провадження ВП №66822480. З копії листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р. вбачається, що в межах виконавчого провадження N? 61700563 з [PERSON] було стягнуто 62 409,62 грн., що складається з: 53 754, 90 грн - кредитна заборгованість; 6 630,16 грн - в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця; 400, 00 - в рахунок погашення витрат виконавчого провадження; 1 624, 56 - перебувають на депозитному рахунку приватного виконавця. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2022 року по справі № 639/4931/21позовні вимоги задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №353 від 13.02.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мажугою В.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 66 301,60 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва виконавчого округу міста Києва Клименко Р.М. від 26.06.2024, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 353 виданого 13.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 66\~301, 60 грн. закінчено. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.. Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: « … зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала» Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.» Згідно із постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20: "Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. \~ \~ \~ \~Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно". Згідно ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження»). Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Оскільки судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є абсолютно безпідставним, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 53 754 грн. 90 коп. Стосовно коштів, які стягненні в рахунок витрат виконавчого провадження, то слід зазначити, що набувачем їх є приватний виконавець, але ніяк не відповідач, тому у цій частині слід відмовити та роз`яснити позивачу, що йому слід звернутися до виконавця для повернення сплачених витрат на погашення виконавчого провадження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати які той поніс у сумі 1202, 14 грн.

Outcome: partial