Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

У квітні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого з урахуванням уточненої позовної заяви просить суд: зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) за рішенням Драбівського районного суду Черкаської області у цивільній справі №692/935/16-ц (провадження №2/692/434/16) та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не меньше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини. Позовні вимоги обгрунтовані тим що, 16 вересня 2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Шрамківської селищної ради Драбівського району Черкаської області, в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №12, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 16.09.2006 р. серії [NUMBER] . [INFO] у шлюбі народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 23.12.2008 р., актовий запис №2438). 04.11.2016 року рішенням Драбівського районного суду Черкаської області у цивільній справі № 692/935/16-ц (провадження 2/692/434/16) шлюб розірвано, а також вказаним рішення суду стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання до суду позову, а саме з 26.10.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного рішення Драбівським ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ) розпочате виконавче провадження (ВП [NUMBER]) з примусового стягнення з позивача на користь відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Проте, з часу ухвалення судового рішення у позивача змінились обставини, які не існували на момент ухвалення рішення та не могли бути враховані судом при визначені розміру аліментів на дитину, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 03.05.2024 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків. 28.05.2024 на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 04.07.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалась своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити розгляд у заочному порядку за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 16 вересня 2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Шрамківської селищної ради Драбівського району Черкаської області, в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №12, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 16.09.2006 р. серії [NUMBER] . [INFO] у шлюбі народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 23.12.2008 р., актовий запис №2438). 04.11.2016 року рішенням Драбівського районного суду Черкаської області у цивільній справі № 692/935/16-ц (провадження 2/692/434/16) шлюб який було укладено 16 вересня 2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвано, Крім того, вказаним рішення суду стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання до суду позову, а саме з 26.10.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що 23 грудня 2023 року між позивачем та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданий Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий хапис №759 від 23.12.2023 р. У вище вказаному шлюбі виховується непнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 05.10.2010 р., про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №05). Відповідно до Довідки про склад сім`ї №548-02-17-24 від 10.04.2024 виданого Виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області сім`я живе разом, усього 3 особи, веде спільний побут та господарство повністю знаходиться на утриманні [PERSON] . Згідно з Формою ОК 5 Пенсійного фонду України від 02.04.2024 року [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , не працює і не має доходу з березня 2022 року. Згідно із Випискою КНП "ББЛІЛ" №1753/239 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] з 15.02.2024 по 19.02.2024 року знаходилась на стаціонарному лікуванні. Крім того, згідно з Висновком ЛКК №39, виданого 22.03.2024 року, [PERSON] , по хворобі, потребує госпіталізації та оперативного лікування. Як зазначає позивач, неповнолітня дитина, [PERSON] , який навчається у спеціалізованій школі "Консул" (ЄДРПОУ 32159848) на платній основі (4900 грн./місяць) також перебуває на утриманні позивача. Крім того, згідно Довідки №1643/646 Військової часстини № [NUMBER] Збройних Сил України старший солдат [PERSON] перебуває на військові службі у військовій частині [NUMBER] з 26.10.2023 року. Враховуючи вище викладені обставини, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісяця, на думку суду, є розумним та не суперечить нормам матеріального права. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved