Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з останнього 157 562,58 грн. матеріальної шкоди заподіяної в результаті пошкодження належного йому автомобіля «SKODA» д.н.з. [NUMBER] у наслідок ДТП, що мала місце 22.07.2023 року о 12 год. 30 хв. на Північному мості у м. Києві. Також просив стягнути з відповідача, 6 000,00 грн. здійснених витрат на проведення оцінки колісного транспортного засобу з метою встановлення вартості заподіяного матеріального збитку та 10 000 грн. моральної шкоди спричиненої у результаті ДТП. В обґрунтування вимог позивач вказував, що 22.07.2023 року о 12 год. 30 хв. в м. Києві на Північному мості з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «СHEVROLET» д.н.з. [NUMBER] відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «SKODA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «SKODA» д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/9747/23 від 02.11.2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно Звіту №265-2023 від 18.01.2024 року «Про оцінку колісного транспортного засобу», ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засосу «SKODA» д.н.з. [NUMBER] становить 188 111,66 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 317 562,58 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-213865764 з лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну у розмірі 160 000,00 грн. та нульовою франшизою, страхова компанія виконуючи свої договірні зобов`язання у межах встановленого ліміту перерахувала позивачу страхове відшкодування у розмірі 160 000 грн. При цьому, позивач вказує, що розміру страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування заподіяного матеріального збитку, а тому автомобіль і досі не відремонтовано. Таким чином, позивач звернувся до суду про стягнення із заподіювача шкоди різниці суми вартості відновлювального ремонту автомобіля «SKODA» д.н.з. [NUMBER] із сумою сплаченого страхового відшкодування. Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі та звертав увагу суду, що крім матеріальних збитків діями відповідача йому завдано душевних страждань у зв`язку з пошкодженням майна, був порушений його звичний стан життя у зв`язку з відсутністю автомобіля та необхідність витрачати додатковий час для захисту своїх інтересів. При цьому, ініціюючи свої вимоги ототожнював поняття розміру заподіяної матеріальної шкоди та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши позивача, встановив наступне. 22.07.2023 року о 12 год. 30 хв. у м. Києві на мості Північному водій [PERSON] керуючи автомобілем «СHEVROLET» д.н.з. [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «SKODA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився по переду, в свою чергу транспортний засіб некеровано здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом, що зупинився «Citroen C-Elesee» д.н.з [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що завдало матеріальних збитків. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Право володіння [PERSON] автомобілем «СHEVROLET» д.н.з. [NUMBER] підтверджується матеріалами справи. Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини [PERSON] . Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої даної статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами у справі, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «СHEVROLET» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-213865764. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 160 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. Згідно Звіту №265-2023 від 18.01.2024 року «Про оцінку колісного транспортного засобу», який виконано ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засосу «SKODA» д.н.з. [NUMBER] становить 188 111,66 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 317 562,58 грн. У відповідності до Рахунку-фактури №000286346 від 04.08.2023 року Автоцентру SKODA вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA» д.н.з. [NUMBER] складає 308 697 грн. 82 коп., а також додатково ПДВ у розмірі 61 739 грн. 56 коп. При цьому, згідно вказаного рахунку він є дійсним лише у разі його оплати протягом 1 банківського дня. Відповідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, при цьому франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Ст. 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином ТДВ «СГ «Оберіг» 21.12.2023 року у межах встановленого ліміту виконала свої договірні зобов`язання та перерахувала позивачу страхове відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. При цьому, у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 77, ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові по справі №753/21177/16 від 19.09.2018 року, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). За ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція). Істотними умовами договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу є найменування та місце розташування сторін за цим договором, перелік робіт з технічного обслуговування чи ремонту та термін їх виконання, вартість робіт та порядок розрахунків, перелік складових частин (матеріалів) використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу, перелік документів який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту та гарантійні зобов`язання виконавця щодо проведених робіт. За п. 4 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджених наказом Міністерства Інфраструктури України 28.11.2014 року №615, які згідно п. 1 поширюються на правовідносини позивача із особою, яка здійснювала ремонт транспортного засобу повинні містити істотні умови відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт». Згідно розділу 5 п. 7 Правил, документами, що підтверджують надання послуги є акт приймання-передачі КТЗ після надання послуг із технічного обслуговування чи ремонту, наряд-замовлення підписаний контролером якості та замовником, документ, що підтверджує оплату послуг, рахунок-фактура. Вказані правила у своїх додатках передбачають чіткий зразок наряду замовлення на виконання робіт та акт прийому передачі КТЗ, чого позивачем до суду надано не було. За ч.2 п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється Страховиком безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, звіт про оцінку колісного транспортного засобу, а також Рахунок-фактура без підтвердження факту виконання, прийняття, оплати ремонтних робіт не є підставою для виникнення зобов`язань з відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов`язання можуть виникнути лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту. Ініціюючи перед судом вимоги про стягнення із заподіювача шкоди 157 562,58 різниці вартості відновлювального ремонту автомобіля із сумою сплаченого страхового відшкодування позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження відновлення транспортного засобу та вартості проведених ремонтних робіт. При цьому, на думку суду відсутність доказів ремонту транспортного засобу не виключає можливості стягнення із заподіювача шкоди різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди і страховою виплатою. З огляду на зазначене позовна заява підлягає частковому задоволенню у розмірі 28 111,66 грн., а саме: різниця підтвердженого розміру матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «SKODA» д.н.з. [NUMBER] , визначеного у звіт №265-2023 від 18.01.2024 року, що становить 188 111,66 грн. із виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. Також, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесенні внаслідок ДТП додаткові витрати, а саме 6 000,00 грн. - вартості звіту оцінки ТЗ, що підтверджується квитанцією №0.0.3452413712.1 від 05.02.2024 року. Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Також, відповідно до п. 5 цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України, обов`язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При визначенні розміру моральної шкоди слід зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості». Враховуючи факт пошкодження транспортного засобу позивача, беззаперечно, вимушені зміни звичного стану життя у зв`язку з пошкодженням та відсутністю автомобіля і необхідність витрати додаткового часу та зусиль для захисту своїх інтересів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заподіяну позивачу моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial