Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ "Явір-Житлобуд-2", у якому просила визнати незаконним припинення з 18.03.2024 року відповідачем договору № 2040 від 01.10.2013 року та визнати незаконним з 01.06.2024 року розірвання в односторонньому порядку відповідачем договору №2040 від 01.10.2013 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для будинку за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що між нею та ТОВ "Явір-Житлобуд-2" 01.10.2013 року укладено індивідуальний договір №2040 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . 27.03.2024 року вона отримала лист від 18.03.2024 року від відповідача про те, що враховуючи заборону підвищувати ціни по діючим договорам, ТОВ «Явір-Житлобуд-2» змушений достроково припинити дію договорів в односторонньому порядку та просять вважати вищезазначений договір розірваний з 01.06.2024 року. Пропозиція про підписання іншого договору про надання комунальних послуг від відповідача не надходила починаючи з 01.10.2013 року. Однак листом від 25.04.2024 року вона повідомила відповідача, що заперечує проти розірвання договору, оскільки аргументи відповідача, наведені в листі №170 від 18.03.2024 року про начебто його збитковість при надання комунальних послуг є бездоказовими. Вважає, дія відповідача, щодо розірвання договору в односторонньому порядку неприпустимою, такою що порушує істотні умови договору, не відповідає умовам п.п.21, 22 договору та є незаконною. Мотивація відповідача про підстави одностороннього розірвання Договору з посиланням на Закон України " Про житлово-комунальні послуги", а саме на п. 3-1 Прикінцеві та перехідні положення є не коректною, оскільки останній введено в дію з 01.05. 2019 року та на той час договір сторонами вже було підписано. Враховуючи п. 21 договору, термін дії його закінчується 01.10.2024 року. Станом на 18.03.2024 року вона не отримувала пропозицію від відповідача, в тому числі і проекту договору, який би відповідав чинності договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними ним законом. Відповідачу відомо, що в будинку створено ініціативну групу зі скликання і проведення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) за адресою: [ADDRESS] про що проінформовано Святошинську районну державну адміністрацію. Незважаючи на це, відповідачем припинено надання комунальних послуг, в тому числі відключаються ліфти та припиняється подача води. Приведені вище факти вказують на те, що відповідач намагається в такий спосіб заставити мешканців будинку піти на необґрунтоване підняття вартості обслуговування будинку, не дати змогу мешканцям будинку в законний спосіб обрати таку форму управління будинком, як Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.07.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. Справа передана судді 0.07.2024 року (а.с. 18-19). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 21-22). 06.08.2024 року до суду від директора ТОВ "Явір-Житлобуд-2" надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. ТОВ "Явір-Житлобуд-2" надавало послуги за тарифами, встановленим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №1207 від 05.10.2017 року «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій, які надають виконавцеві цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим». До введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року (надалі за текстом - Закон №2189-VIII від 09.11.2017 року), ТОВ "Явір-Житлобуд-2" надавало послуги згідно з вимогами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року, які передбачали надання послуг за Типовими договорами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженими постановою КМУ №529 від 20.05.2009 року та відповідно до тарифу погодженого органом місцевого самоврядування. Пунктом 3-1 розділу VI прикінцевих та перехідних положень Закону №2189- VIII від 09.11.2017 року передбачено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. З дати введення в дію норм цього закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) до них забороняється та вважається нікчемною. Виконавець таких послуг або управитель мас право достроково розірвати відповідний договір, попередивши про це споживачів не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. Таким чином, ТОВ "Явір-Житлобуд-2" надавало послуги за тарифом, встановленим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та за Типовими договорами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до обрання власниками квартир/приміщень в будинках [ADDRESS] форми управління будинком (ОСББ або укладання договорів з управителем). Законом надано право ТОВ "Явір-Житлобуд-2" достроково розірвати відповідний договір, попередивши про це споживачів не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. ТОВ "Явір-Житлобуд-2" повідомило [PERSON] листом №170 від 18.03.2024 року про розірвання договору з 01.06.2024 року. ТОВ "Явір-Житлобуд-2" ніяким чином не могло пришвидшити процес обрання фори управління будинком, а також підвищувати ціни за надані послуги, враховуючи пряму заборону, що і стало підставою для розірвання договорів із співвласників, адже, фактичні понесені витрати значно перевищували розмір надходжень від співвласників будинку. Вони не є надавачем комунальних послуг, тобто надавачем послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. ТОВ "Явір-Житлобуд-2" не відключало подачу води для забезпечення прибудинкової території будинку та не відключало подачу електричної енергії в МЗК, адже це є повноваженнями Київводоканал та ДТЕК. 12.08.2024 року до суду від [PERSON] надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, у яких просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 05.09.2024 року до суду від ТОВ "Явір-Житлобуд-2" надійшли заперечення в яких зазначає, що усі співвласники багатоквартирного будинку, включаючи позивача, перейшли на «прямі» договори з постачальниками комунальних послуг. Як наслідок, ТОВ «Явір-Житлобуд» припинило надавати послуги, передбачені договором №2040 від 01.10.2013 року а саме централізоване опалення, постачання холодної води та водовідведення. Таким чином, зазначений договір втратив свою чинність з дати набрання сили нових договорів, укладених позивачем з відповідними постачальниками комунальних послуг. Дія договору №2040 припинилася в силу припинення надання послуг ТОВ «Явір-Житлобуд-2» і укладення нових правовідносин з безпосередніми надавачами послуг, що було здійснено у відповідності закону. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 01.10.2013 року між ТОВ "Явір-Житлобуд-2" та [PERSON] укладено договір «2040 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконання надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно п. 2 договору виконавець надає послуги відповідно до погодженого розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) тарифу (розпорядження № 795 від 24.05.2013 року, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до договору. Згідно п. 21 договору договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.10.2014 року, у разі коли за місяць до закінчення дії цього договору жодною із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. 18.03.2024 року ТОВ «Явір-Житлобуд» направив на адресу [PERSON] лист № 170 про, у якому повідомив про дострокове припинення дії договорів в односторонньому порядку та вказує, що вважати договір розірваним з 01.06.2024 року (а.с. 9). Згідно листа Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації від 14.06.2024 року мешканці будинку за адресою: [ADDRESS] визначились, що форма управління будинку шляхом створення ОСББ. ТОВ «Явір-Житлобуд» проінформував адміністрацію про припинення з 01.06.2024 року надання товариством послуг багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с 16). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права За встановлених обставин між позивачем, як власником квартири у багатоквартирному будинку, та відповідачем, як управителем багатоквартирного будинку, виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року. Так згідно до ч. 6 вказаного Закону учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця. Згідно статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частиною 4 статті 13 вказаного Закону визначено порядок укладення договорів та погодження умов, викладених в Договорі. Так, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. За змістом статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;2) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);3) нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна;4) прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.5) співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;6) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;7) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб;8) управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. У відповідності до ст. 6 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники мають право:1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників;2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника;3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання;4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом;5) знайомитися з протоколами зборів співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі;6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника;7) інші права, визначені законом. Зобов`язання управителя забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» кореспондуються з обов`язками споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України). Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Відповідачем, як управителем багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в інтересах співмешканців багатоквартирного будинку укладалися договори з особами, які надають такі комунальні послуги (виконавцями комунальних послуг), тобто ТОВ "Явір-Житлобуд-2" не є виконавцем комунальних послуг. Підсумовуючи вищезазначене, позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору № 2024 від 01.10.2013 року та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач за цим договором діяв недобросовісно. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, аналізуючи в сукупності надані докази, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат У відповідності до ст.141 ЦПК України суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed