Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на початку 2008 року познайомився з відповідачкою [PERSON] , між ними зав`язались короткочасні відносини. Вони деякий час зустрічалися, разом ночували у орендованій квартирі. В кінці лютого 2009 року вони останній раз зустрічалися, після чого між ними виникла сварка на ґрунті ревнощів, та їх стосунки та побачення припинилися. [INFO] у відповідачки народився син, якого вона назвала [PERSON] , під час народження дитини позивач перебував у іншому місті у родичів. Після повернення до міста відповідач повідомила, що народила сина, показала позивачу дитину та пояснила, що він є батьком оскільки вона вирахувала, що з моменту їх зустрічей, після того як вони розійшлися, вона дізналась, що вагітна, минуло саме дев`ять місяців, після чого народилася дитина. В той час позивач мав сильні почуття до відповідачки, так як відповідальна людина, прийняв цю дитину як свою, не оспорював своє батьківство, а погодився з даним фактом, тому як дійсно між ними існували тісні стосунки. Після народження дитини вони з відповідачкою спробували жити разом, але стосунки не складались, відповідач весь час вчиняла сварки, тому позивач вирішив, що для дитини буде краще та спокійніше, якщо він буде жити окремо. Позивач весь час матеріально забезпечував дитину, також час від часу давав кошти відповідачу, адже її дохід був не постійний. Під час сварки з відповідачем вона повідомила, що дитина не позивача та в ході подальшої розмови вона повідомила, що після їх розставання вона почала зустрічатися та жити з іншим чоловіком, від якого й завагітніла та з цим чоловіком в неї досі стосунки. У зв`язку з вказаним просить суд виключити з актового запису № 14 від 19 січня 2010 року про народження [PERSON] , який народився [INFO] , орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Кіровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2024 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Батмановій В.В. Ухвалою судді від 25 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства. Позивач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач також надала заяву в якій просив розглянути справу без її участі та вирішити спір на розсуд суду. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач на початку 2008 року познайомився з відповідачкою [PERSON] , між ними зав`язались короткочасні відносини. Вони деякий час зустрічалися, разом ночували у орендованій квартирі. В кінці лютого 2009 року вони останній раз зустрічалися, після чого між ними виникла сварка на ґрунті ревнощів, та їх стосунки та побачення припинилися. [INFO] у відповідачки народився син, якого вона назвала [PERSON] , під час народження дитини позивач перебував у іншому місті у родичів. Після повернення до міста відповідач повідомила, що народила сина, показала позивачу дитину та пояснила, що він є батьком оскільки вона вирахувала, що з моменту їх зустрічей, після того як вони розійшлися, вона дізналась, що вагітна, минуло саме дев`ять місяців, після чого народилася дитина. В той час позивач мав сильні почуття до відповідачки, так як відповідальна людина, прийняв цю дитину як свою, не оспорював своє батьківство, а погодився з даним фактом, тому як дійсно між ними існували тісні стосунки. Після народження дитини вони з відповідачкою спробували жити разом, але стосунки не складались, відповідач весь час вчиняла сварки, тому позивач вирішив, що для дитини буде краще та спокійніше, якщо він буде жити окремо. Позивач весь час матеріально забезпечував дитину, також час від часу давав кошти відповідачу, адже її дохід був не постійний. Відповідач повідомила позивачу, що дитина зачата не від нього, а отже позивач не є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу У свідоцтві про народження дитини, у графі «Батько» були внесені відомості про батьківство на підставі ст. 126 СК України, за спільною з відповідачем заявою, так як вони з відповідачкою не перебували у шлюбі. На момент реєстрації батьком дитини позивач не знав, що не є батьком. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У відповідності до ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до статті 7 КОНВЕНЦІЇ про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 КОНВЕНЦІЇ про права дитини ( 20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Відповідно до статті 10 КОНВЕНЦІЇ про права дитини ( 20 листопада 1989 року), до зобов`язання Держав-учасниць за пунктом 1 статті 9 заява дитини чи її батьків на в`їзд у Державу-учасницю або виїзд із неї з метою возз`єднання сім`ї повинна розглядатися Державами-учасницями позитивним, гуманним і оперативним чином. Держави-учасниці надалі забезпечують, щоб подання такого прохання не призводило до несприятливих наслідків для заявників та членів їх сім`ї. П. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П. п. 2.13., 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. П. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зазначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. п. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, та яка набула чинності для України 27.09.1991 у, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У свою чергу, суд бере до уваги той факт, що відповідачка не наполягала на проведенні експертизи, надала заяву про слухання справи в її відсутності за матеріалами справи, вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, є загальновідомими та очевидно були зрозумілі відповідачці, яка є повнолітньою дієздатною особою. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладених обставин, а саме неподання відповідачем відзиву на позов та відсутність аргументованих заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, враховуючи вищезазначені обставини, давши оцінку всім дослідженим доказам у їх сукупності, встановивши їх достовірність на підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved