Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивач 04 березня 2024 року звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеною заявою, в якій просив суд визнати відумерлою спадщину, що складається з домоволодіння [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та передати його у власність територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/5024/23 від 14.12.2023 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.06.2024 року вказане рішення залишено без змін та набрало законної сили. Власником зазначеного домоволодіння є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 08.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б., номер у реєстрі 1835. [PERSON] помер [INFO] . Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18.01.2023 року приватним нотаріусом ДМНО Журавльової Г.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на спірне на домоволодіння. Оскільки з часу відкриття спадщини минуло більше одного року, спадкоємці відсутні, позивач вважає, що необхідно визнати спадщину на домоволодіння [ADDRESS] відумерлою та передати у власність територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року позов Дніпровської міської ради залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.04.2024 року прийнято позов та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. . Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.04.2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Представник позивача Дніпровської міської ради надала клопотання з проханням розглядати справу без застосування технічних засобів, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач письмово просила суд відкласти розгляд справи для надання додаткових документів. Правом на подання відзиву не скористалась. Представник заінтересованої особи Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмово просив розглядати справу без його участі відповідно до діючого законодавства. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавльова Г.С. письмово просила суд розглядати справу за її відсутності. В силу положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16. Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі належним чином повідомлених учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 08.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б., і зареєстрованого у реєстрі за № 1835. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/5024/23\~від 14.12.2023\~року [PERSON] \~було відмовлено\~в задоволенні\~позовних вимог\~про встановлення\~факту проживання\~однією сім`єю\~зі спадкодавцем\~та визнання\~права власності (а.с. 13-17). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.06.2024 року вказане рішення залишено без змін та набрало законної сили.(.а.с. 68-71). Вказаним рішенням встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Постановою приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Журавльової Г.С. від 18.01.2023 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] . На підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів\~спадкової справи\~№ 4/2023,\~заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~вбачається,\~що 18.01.2023\~року з\~заявою про\~прийняття спадщини\~після його\~смерті звернулася\~ [PERSON] .При цьому, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавльової Г.С. відмовлено у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у [PERSON] відсутні документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, та відомості про реєстрацію зазначені в паспорті спадкоємця не співпадають з зазначеним в заяві місцем постійного проживання . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( частина перша статті 1268 ЦК України). За змістом частини 1 статті 1277 ЦК України уразі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1277 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Згідно статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Оскільки після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, з часу відкриття спадщини сплив один рік, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання домоволодіння [ADDRESS] відумерлою спадщиною та передання її у власність територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, позивач від сплати судового збору звільнений, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved