Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

[PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить стягнути із відповідача на її коритсь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 1342 грн. щомісячно до закінчення сином [PERSON] навчання або до досягнення ним 23-х річного віку. Зазначає, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання їхнього сина. 07.03.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог, оскільки вказав, що [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні, а відтак не потурбує додаткових коштів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 12.09.1998 [PERSON] [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який було розірвано 29.09.2016 рішенням Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] на даний час є курсантом 1-го курсу [INFO]. Судом встановлено, що у відповідача станом на 06.10.2023 наявна заборгованість по аліментах у сумі 89379,46 грн., що підтверджується розрахунком від 06.10.2023 ВП № [NUMBER]. Як видно з матеріалів справи, відповідач заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина, вказуючи, що син навчається у [INFO], де знаходиться на повному державному забезпеченні. Позивачка, покликаючись на ст. 199 СК України, вказує на обов`язок відповідача як батька утримувати їхнього повнолітнього сина до закінчення навчання або досягнення ним 23-х річного віку, оскільки відповідач не виконує такого обов`язку, тому просить вирішити спір в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, який регулюється відповідними нормами Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16 Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони про справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На день розгляду судової справи син сторін по справі досягнув повноліття, та продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В силу положень ст. 199 СК України сторони по справі мають обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Повнолітній [PERSON] , перебуває на утриманні позивачки. У свою чергу відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України і стягнення таких в судовому порядку. Беручи до уваги те, що повнолітній син сторін по справі продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не виконує обов`язку щодо його утримання, як такого, що навчається, хоча відповідач, є особою працездатного віку, має можливість працювати та надавати повнолітньому сину допомогу, пов`язану із навчанням (доказів протилежного ним не надано). Також відсутні дані про те, що він не має можливості надавати таку допомогу, тому суд вважає, що на відповідача можна покласти обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, матеріальний стан позивачки, потребу повнолітнього сина сторін у матеріальній допомозі. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, визначений позивачем у частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення належного утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. Відтак, суд дійшов висновку, що даний позов про стягнення аліментів, підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial