Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бобонич Надія Василівна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 10.10.1987 року між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №794. В обґрунтування позову посилається на те, що за останні десять років погляди відповідачки на сімейне життя стали відрізнятися від поглядів позивача. Відповідачка стала недбайливо відноситися до позивача як до чоловіка, проявляла неповагу до нього, у зв`язку з чим між ними виникали непорозуміння та конфлікти, що з кожним разом погіршувало їхні відносини та сімейне життя і спричиняло позивачу душевні переживання. Неодноразові спроби позивача покращити сімейні відносини з відповідачкою до позитивних результатів не призвели, подальше подружнє життя між сторонами не складається. У позивача втрачено почуття любові до відповідачки, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинилися і не можуть бути поновлені, примирення між ними неможливе, сторони живуть окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними існує лише формально. Позивач вважає, що з огляду на наведені вище обставини подальшого сенсу зберігати з відповідачкою шлюб не має. Подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам. На даний час у сторін неповнолітніх дітей не має. У досудовому порядку через органи РАЦСу розірвання шлюбу між сторонами є неможливим через небажання відповідачки прибути в орган РАЦСу. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області від\~21.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач та його представник в судове засідання 07.10.2024 року не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, при цьому, 07.10.2024 року через систему "Клектронний суд" від представника позивача адвокат Боровик О.В. поступило клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач у судове засідання 07.10.2024 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Водночас, 16.09.2024 року представник відповідача адвокат Овсепян К.А. подала клопотання, згідно якого просить розглядати дану справу без участі сторони відповідача, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Враховуючи подані заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 10.10.1987 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №794. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 02.08.2024 року (повторно). Також, до позовної заяви додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 30.01.1998 року, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера та витяг з реєстру територіальної громади останнього. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позовній заяві обставини, що позивачем втрачено почуття любові до відповідачки, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинилися, сторони живуть окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними існує лише формально. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам. Суд, також приймає до уваги позицію відповідача викладену у клопотанні від 16.09.2024, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, згоду відповідача, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved