Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 03 липня 2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було розірвано шлюб між сторонами, що підтверджується рішенням у справі № 369/7105/23. На даний час син проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи. Відповідач не бере участі в утриманні сина. Усі витрати несе позивачка, яка не може працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною та дитина потребує постійного її нагляду. Разом з тим, дитина потребує коштів на придбання необхідних продуктів харчування, одягу, взуття та інших речей, які забезпечать належний рівень його фізичного, інтелектуальний розвитку та виховання. Трудову діяльність відповідач здійснює неофіційно, на підставі цивільно-правових угод, у зв`язку з чим отримує доходи несистематично. Розмір таких доходів та їх джерела позивачці не відомі. Відповідач є працездатним та має задовільний стан здоров`я. Відповідач є власником нерухомого майна: житловий будинок за адресою [ADDRESS] (свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданий 16.04.2015, видавник: Державний реєстратор Білоус Н.В., Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області); земельна ділянка площею 0.0532 га, кадастровий номер 3222480400:05:001:5007 за тією ж адресою (підстава: договір дарування, серія та номер: 3513, виданий 12.08.2014, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу); квартира загальною площею 34,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (підстава: договір купівлі-продажу, 4268, 15.06.2011, приватний нотаріус Київського міського нотокругу Ротач І.І.) Крім того, відповідач є власником легкового автомобіля AUDI Q7, 2010 року випуску (номер кузова [NUMBER] ) та квадроцикла LINHAI M150, 2019 року випуску (номер шасі [NUMBER] ). Відтак він спроможний надавати допомогу на утримання сина [PERSON] . Натомість, відповідач аліменти не сплачує та добровільно надавати допомогу сину відмовляється, хоча має таку можливість. На підставі наведеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] витрати на утримання [PERSON] до досягнення її малолітнім сином трьохрічного віку у розмірі 5\~000 гривень та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно починаючи з 01 квітня 2024 року і до досягнення сином 18-річного віку. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15.08.2024 року відповідачем через підсистему «Електронний суд» зареєстровано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити, проте задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі 1281,50 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 03 липня 2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було розірвано шлюб між сторонами, що підтверджується рішенням у справі № 369/7105/23. Син сторін проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання спільного сина. Згідно положень ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, судовий (спірний) спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим у разі відсутності домовленості (договору) між батьками про сплату аліментів. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.\~182\~СК України. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, малолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Так, в своєму позові позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положенням ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню . В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку суд дійшов наступних висновків. Особливим видом право подружжя на утримання є право дружини на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливості полягає у строковості дії, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Правом на утримання вагітної дружини, а також дружина, з якою проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на даний час дитина проживає разом із матір`ю за місцем її проживання, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що є підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 5000,00 гривень буде помірною сумою для забезпечення особистих потреб та не спричинити відповідачу суттєвих фінансових погіршень. Враховуючи вище викладене, на підставі всіх встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину задовольнити. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 12.04.2024 року. Відповідно до положень ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів. Враховуючи наведене та

Outcome: partial