Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 09.09.2020 року між ними укладено договір позики, за умовами якого відповідачі взяли в борг у неї грошові кошти у розмірі 10000,00 (десять тисяч доларів США 00 центів) доларів США строком на один рік та зобов`язалися повернути кошти до 06.07.2021 року. Оскільки, відповідачі порушили умови договору позики, не виконали зобов`язання щодо повернення суми боргу у повному обсязі, позивач вимушена звернутись до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідачів на її користь заборгованість за договором позики від 09.09.2020 року у загальному розмірі 10190,68 (десять тисяч сто дев`яносто доларів США 68 центів) долар США, з яких: 10000,00 доларів США - сума основного боргу; 190,68 доларів США 3% річних, стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] (позичальник 1), [PERSON] (позичальник 2) та [PERSON] (позикодавець) 09.09.2020 року укладено договір позики, за умовами якого позичальники узяли в борг у позивача грошові кошти у розмірі 10000,00 (десять тисяч доларів США 00 центів) доларів США строком на один рік та зобов`язалися повернути кошти до 06.07.2021 року. Отримання позики підтверджується власноручно складеною позичальниками розпискою від 09.09.2020 року. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192\~ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, статею 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Законом України «Про валюту і валютні операції». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконали свої зобов`язання та не повернули позивачу у строк визначений у договорі позики (розписці) борг. Заперечень щодо справжності оригіналу розписки від відповідачів не надходило. Згідно ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір заборгованості за договором позики від 09.09.2020 року складає 10190,68 (десять тисяч сто дев`яносто доларів США 68 центів) долар США, з яких: 10000,00 доларів США - сума основного боргу; 190,68 доларів США 3% річних. Розрахунок 3% річних позивачем здійснено з урахуванням боргу у розмірі 10000,00 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 07.07.2021 року до 23.02.2022 року, що становить 232 дня, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Тобто 10000,00 доларів США х 232 дня х 3 : 100 : 365 = 190,68 доларів США. Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача;\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; у\~разі часткового\~задоволення позову\~-\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи\~є розмір\~таких витрат\~обґрунтованим та\~пропорційним до\~предмета спору\~з урахуванням\~ціни позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; поведінку\~сторони під\~час розгляду\~справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4116 (чотири тисячі сто шістнадцять) гривень 61 (шістдесят одна) копійка, що підтверджується платіжними інструкціями №0.0.3670969805.1 від 27.05.2024 року та №0.0.3673443197.1 від 29.05.2024 року. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved