Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позовні вимоги. Уповноважений представник заявника [PERSON] - адвокат Довгань В. І., 27.06.2024 року (вх. № 15272) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою (документ сформований у системі «Електронний суд» 27.06.2024 року) про встановлення факту родинних відносин у якому просить суд: встановити факт, що [PERSON] , померлий [INFO] у віці 63 роки в селі Коцурів, Пустомитівського району Львівської області є батьком [PERSON] [INFO] та є дідом [PERSON] , [INFO] та що [PERSON] , померлий [INFO] у віці 49 років в місті Львові є рідним братом [PERSON] [INFO] та є дядьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своєї заяви, заявник зазначає, що [INFO] у віці 63 роки в селі Коцурів, Пустомитівського району Львівської області помер [PERSON] [INFO] у віці 49 років в місті Львові, помер син [PERSON] - [PERSON] . Заявник [PERSON] є онуком [PERSON] та є племінником [PERSON] по лінії матері Заявника - [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON] ), оскільки [PERSON] є батьком [PERSON] а [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Однак, заявник не може підтвердити родинних відносин з [PERSON] та [PERSON] через запис в свідоцтві про народження матері Заявника імені її батька як « [PERSON] », в той час як ім`я її батька по документах є « [PERSON] ». Написання імені діда заявника в свідоцтві про народження матері заявника було викликане тим, що дід називав себе [PERSON] , його називали [PERSON] , він відгукувався на ім`я [PERSON] хоч по документах був [PERSON] . Так, в довідці виданій 18.03.1992 року Фельдшерсько-акушерським пунктом в с. Гринів Львівської області зазначено, що «[PERSON] 1929 року с. Коцурів помер [INFO] -з кардіосклероз. Інфаркт міокарда». Тобто в довідці спочатку зазначено ім`я діда заявника як [PERSON] , потім закреслено це ім`я і написано вірне ім`я [PERSON] . Через виявлені розбіжності, видати документи про смерть на [PERSON] та [PERSON] не є можливим. Відтак, окрім як встановленням факту родинних відносин у судовому порядку, заявник позбавлений можливості довести свою спорідненість. Також зазначає, що встановлення факту родинних відносин між заявником і [PERSON] та [PERSON] по лінії матері заявника є необхідним заявнику для реалізації права на звільнення з військової служби, оскільки таке право залежить від підтвердження відсутності в матері заявника членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати догляд за нею, зокрема відсутність в живих батька та рідного брата матері заявника. Так, Заявник призваний на військову службу під час мобілізації та зарахований в списки військової частини [NUMBER] . Мати Заявника - [PERSON] є інвалідом ІІ групи та потребує постійного догляду. Від підтвердження того факту, що померлий [PERSON] був батьком матері заявника та що померлий [PERSON] був рідним братом матері заявника залежить виникнення в заявника право на звільнення з військової служби відповідно до абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки встановлення родинних відносин підтвердить відсутність в матері заявника інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення. Таким чином, у зв`язку з цим виникла необхідність встановити факт родинних відносин, тому просить суд задовольнити заяву у повному обсязі. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Кирилюка А. І. Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 27.06.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - заявника у справі. 09.07.2024 року (вх. № 16210) на адресу Залізничного районного суду м. Львова уповноважений представник заявника [PERSON] - адвокат Довгань В. І., надіслав клопотання (документ сформований у системі «Електронний суд» 08.07.2024 року) про долучення доказів у якому долучив до матеріалів заяви витяг з реєстру територіальної громади від 08.07.2024 року про зареєстроване місце проживання заявника. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.07.2024 року заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками. 12.07.2024 року (вх. № 16551) уповноважений представник заявника [PERSON] - адвокат Довгань В. І., на електронну адресу Залізничного районного суду м. Львова подав письмову заяву (документ сформований у системі «Електронний суд» 11.07.2024 року) про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.07.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання у справі. Позиція сторін по справі. Заявник будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Уповноважений представник заявника [PERSON] - адвокат Довгань В. І. у судовому засіданні зазначив, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити таку у повному обсязі. Заінтересовані особи не забезпечили явку своїх уповноважених осіб, про причини такої неявки суду не повідомили. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Так, згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом фактичні обставини справи. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.1978 року стверджується, що [PERSON] знаходиться у шлюбі з 10.06.197 року, який зареєстрований Звенигородською сільською радою Пустомитівського району актовий запис № 14 та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.1979 року стверджується, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначено « [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 19 (а.с. 14). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 6363 (а.с. 22). Мотиви прийняття рішення та висновки суду. Так, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. У постанові Великої Палати Верховного Суду № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) від 10.04.2019 року зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, аналіз наведених доказів у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що [PERSON] , померлий [INFO] у віці 63 роки в селі Коцурів, Пустомитівського району Львівської області є батьком [PERSON] [INFO] та є дідом [PERSON] , [INFO] та що [PERSON] , померлий [INFO] у віці 49 років в місті Львові є рідним братом [PERSON] [INFO] та є дядьком [PERSON] , [INFO] , а тому заяву слід задовольнити, оскільки встановлення даного факту породжує для [PERSON] правові наслідки. Судові витрати по справі. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved