Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

27 червня 2023 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Малиновської (Хаджибейської) районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно їх сина, [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що з 26.12.2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . 24.01.2012 року рішенням Малиновського районного суду шлюб розірвано. Після розлучення відповідач перестав приймати учать у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться розвитком та життям сина, не підтримує з ним ніяких стосунків. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2023 року справі відкрито провадження в даній. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2023 року судом залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування ( 67571, Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4, фактична адреса: 67562, Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Ветеранів, 5). Доручено органу опіки і піклування - Фонтанській сільській раді Одеського району Одеської області підготувати та надати суду висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 червня 2024 року Підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради , Фонтанська сільська рада одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, - закрито. Призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради , Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, - до судового розгляду по суті на 19 липня 2024 року. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не направив. Про проведення судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, котрі повернулися з відміткою по відсутність особи за адресою. Окрім того відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. 19 липня 2024 року в судовому засіданні були допитані свідки, батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] , які фактично підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. 25 вересня 2024 року в судовому засіданні, в присутності психолога, був опитаний неповнолітній син позивача та відповідача, [PERSON] , [INFO] .Останній повідомив суду, що останній раз бачився із своїм батьком приблизно вісім років тому, після цього він з батьком взагалі не спілкувався. Батько жодним чином не приймає участь в його житті, бачитись з ним [PERSON] не бажає, проти позбавлення відповідача батьківських прав він не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивач та його представника, свідків, неповнолітнього [PERSON] , суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. .26 грудня 2008 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, громадянином Російської Федерації, [PERSON] , ( [PERSON] (рос.). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2012 року по справі № 1519/2-6833/11 шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони по справі мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження актовий запис № 444. Відповідно до довідки про реєстрацію особи громадянином України від 28.05.2022 №6133/19-536-80, виданої посольством України в Республіці Болгарія, [PERSON] зареєстрований громадянином України. Відповідно до Довідки Опорного закладу освіти «Першотравневий ліцей» Визирської сільської ради Одеського району Одеської області № 466 від 07.10.2022 року. Відповідно до довідки № 160 від 25.04.2022 року, [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в Опорному закладі освіти «Першотравневий ліцей» Визирської сільської ради Одеського району Одеської області в 7класі, з 01.09.2015 року по день надання відомостей. Відповідно до довідки № 254 від 31.05.2024 року Опорного закладу освіти «Першотравневий ліцей» Визирської сільської ради Одеського району Одеської області, за увесь вказаний період перебування в учбовому закладі, свідчень появи та присутності батька учня, [PERSON] , не відбувалася, не встановлена та відсутня взагалі - стосовно батьківських зборів, шкільних заходів будь якої діяльності тощо. Свідчення його появи, участі та дієвості відсутні. [PERSON] , мати хлопчика, приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться навчанням [PERSON] , відвідує батьківські збори. Відповідно до Висновку від 16.04.2024 № 1-07/109 служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] » з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів відповідно до вищенаведених фактів, служба у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по виханню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Європейський суд з прав людини СПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. З підстав вищевикладеного, вбачається, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків, які полягають в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори в їх сукупності судом розцінюються як ухилення відповідачкою від виховання сина. Відповідно до чинного сімейного законодавства мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування та в інших випадках. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. З наведених мотивів, враховуючи інтереси дитини та з метою соціального захисту її прав, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини доцільно застосувати такий крайній захід до відповідача, як позбавлення його батьківських прав. Отже, враховуючи встановленні судом фактичні обставини справи, дослідженні письмові докази, пояснення сторін, показання свідків та неповнолітнього [PERSON] суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved