Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Н [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, державного реєстратора Бортнік Т.І., за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Надольської Т.П., про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору дарування, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Позовна заява, яка подана у новій редакції на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху від 14.07.2020, обгрунтована наступним. 25.09.1999 померла тітка позивача [PERSON] [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . 16.02.1995 [PERSON] склала заповіт на його ім`я. Інші спадкоємці, окрім нього, відсутні. Також відсутні особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. 20.01.2020 Вінницьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення, яким [PERSON] встановлено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом [PERSON] .. Після отримання рішення суду та його звернення до нотаріуса, було заведено спадкову справу №19/2020. Під час розгляду вказаної цивільної справи позивачу стало відомо, що спадкодавцем [PERSON] за життя було укладено 25.09.1997 договір дарування квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Надольською Т.П. та зареєстровано в реєстрі за № 990. В результаті звернення до КП «ВООБТІ» він отримав копію вказаного договору дарування, з якого слідує, що [PERSON] сама даний договір не підписувала, а від її імені, як дарувальника, даний договір було підписано [PERSON] за дорученням від 22.05.1997, яке цього ж дня посвідчено секретарем виконкому Агрономічної сільської ради [PERSON] .. Іншою стороною договору дарування, тобто, обдарованою, була [PERSON] .. При ознайомленні із довіреністю, він виявив, що підпис в ні не є підписом [PERSON] , що свідчить, на його думку, про його підробку. За життя [PERSON] жодним чином не говорила про видачу такої довіреності, навпаки, наголошувала, що її рішення відносно передачі вказаної в довіреності від 22.05.1997 та договорі дарування квартири від 25.09.1997 на його користь є осмисленим, твердим і остаточним, що підтверджено складеним [PERSON] на його користь заповітом від 16.02.1995 (а два роки до укладення спірного договору дарування). Його тітка за життя не страждала на хвороби, які могли б вплинути на її розум, значення своїх дій вона усвідомлювала. Померла при здоровому глузді та ясній пам`яті. Вважає, що в довіреності, яку було посвідчено секретарем виконкому Агрономічної сільської ради 22.05.1997 підпис виконано не [PERSON] , а іншою особою, тому довіреність та договір дарування мають бути визнані недійсними, а рішення державного реєстратора скасоване. З огляду на викладене просить: визнати недійсною довіреність від 22.05.1997, видану [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчену секретарем виконкому Агрономічної сільської ради [PERSON] , зареєстроване за № [NUMBER] ; визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] , що укладений 25.09.1997 та посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 990; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області Бортнік Т.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48474941 від 02.09.2019, номер запису про право власності/довірчої власності 33035799, прийняте на підставі договору дарування від 25.09.1997, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 990; стягнути з відповідачів понесені судові витрати (т. 1 а.с. 55-57). Представником відповідачки [PERSON] адвокатом Никитюком О.І. подано відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 108-109), в якому викладено наступну позицію. Вважає, що позов [PERSON] є явно необґрунтованим, надуманим та не підлягає задоволенню з огляду на таке. Позивач вважає, що довіреність від 22.05.1997 на ім`я [PERSON] є підробленою. Така обставина свідчить про наявність в діях осіб, що підробили довіреність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 358 чи 366 КК України. Отже, вести мову про підробку документа та визнання в цій частині недійсними довіреності та договору дарування можна лише після проведення досудового розслідування за фактом підробки та постановлення обвинувального вироку щодо винних осіб. Оскільки такого вироку немає, то твердження позивача є нічим іншим, як припущенням. Таким чином, наведена позивачем обставина гіпотетичної підробки підпису, а, отже, і усього документу довіреності, є недоведеною. Із викладених у позові обставин та доданих документів вбачається, що договір дарування спірної квартири відбувся 25.09.1997, а дарувальниця [PERSON] померла [INFO] , тобто рівно через два роки після оформлення договору дарування. Таким чином, у [PERSON] було цілих два роки для подання позову до суду про скасування договору дарування, проте, такого не відбулося. Цим самим, [PERSON] підтвердила, що вона, будучи при здоровому глузді і ясній пам`яті, осмислено, твердо та остаточно подарувала свою квартиру [PERSON] , яка взялася доглядати за нею замість родичів, в тому числі, і замість позивача, який отримавши заповіт на квартиру, забув доглянути свою тітку. Відтак, позивач не є правонаступником [PERSON] в питанні визнання недійсним договору дарування, оскільки вона сама бажала скористатися цим правом, чим підтвердила дійсність та законність правочину договору дарування квартири відповідачці [PERSON] .. Позивач у позовній заяві не наводить доказів тій обставині, що у заповіті [PERSON] має на увазі саме квартиру [ADDRESS] , яку вона подарувала відповідачці. 28.02.1997 [PERSON] отримала рішення виконавчого комітету Агрономічної сільської ради про надання згоди на укладення договору дарування квартири [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Позивач у позовній заяві не наводить обґрунтування судових витрат та не підтверджує їх належними доказами. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити. Представником позивача [PERSON] адвокатом Гребенюком В.О. подано відповідь на відзив (т. 1 а.с. 131-132), у якому викладено наступне. Питання чи підроблена довіреність, і якщо так, то ким, не є предметом розгляду справи, відповідно, мову про підробку документу в розумінні ст.с 358 чи ст. 366 КК України, позивач не веде. Напевно [PERSON] і не думала подавати позов про оспорення договору дарування, оскільки вона його самостійно не укладала, а договір було укладено від її імені на підставі довіреності; 16.02.1995, тобто за два роки до укладення оспорюваного договору дарування, вона самостійно підписала заповіт на користь позивача, в якому зробила розпорядження щодо належності її на праві власності квартири. Крім того, так як [PERSON] написала заповіт і не скасувала його самостійно, вона про існування оспорюваного договору дарування не знала, тому, напевно, і не оскаржувала. Станом на сьогодні, даний заповіт не оскаржений, за ним заведена спадкова справа, де позивач є єдиним спадкоємцем, що спростовує твердження відповідача щодо правонаступності позивача після смерті [PERSON] .. Згідно відповіді Агрономічної сільської ради №81 від 27.07.2020 на території сільської ради у власності [PERSON] перебувала лише спірна квартира. Окрім того, відповідно до положень ЦК УРСР в редакції від 27.12.1996 (чинній на момент винесення виконкомом Агрономічної сільської ради рішення від 28.02.1997), зокрема гл. 3 «Угоди» та ст.ст. 243, 244, в яких закріплено положення про укладення договору дарування, не передбачає отримання громадянином від органу місцевого самоврядування та/або державної влади згоди на укладення договору дарування майна, яка належить йому на праві приватної власності. Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач у позові зазначив попередню (орієнтовну) суму судових витрат, які він планує понести, яка складає 10000,00 грн.. В подальшому розмір судових витрат буде підтверджено відповідно до вимог закону, зокрема ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Таким чином просить позов задоволити. В судовому засіданні 03.01.2024 представник позивача [PERSON] адвокат Гребенюк В.О. позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просив його задоволити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, підтримала позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву. Додаткового вказала, що [PERSON] була тіткою її чоловіка. Коли [PERSON] підписувала довіреність, вона не могла нікуди їхати, оскільки була лежачою, у зв`язку із цим і її підпис відрізняється. Твердження позивача про те, що [PERSON] нічого йому не казала про її бажання подарувати квартиру, то вона й не могла цього зробити, оскільки позивач отримавши заповіт на свою користь, відмовився доглядати [PERSON] та він її і не бачив. На початку 1997 року [PERSON] впала і після цього до березня місяця взагалі не ходила. В цей час її доглядав позивач, коли йому подзвонили і повідомили, що [PERSON] впала, він приїхав до її свекра, віддав всі документа і сказав, що не треба йому баби, хати, і того часу більше не приходив до [PERSON] жодного разу. Після березня 1997 року [PERSON] дуже погано себе почувала, у неї була гіпертонія, вона могла місяцями лежати і не вставати з ліжка, багато спала. Коли [PERSON] впала, то вона забрала її до себе проживати, адже відповідач віддав всі документи та відмовився доглядати тітку. В той час, коли [PERSON] давала довіреність, то вона здебільшого лежала, могла встати лише для того аби піти в туалет. Про існування заповіту відповідачці було відомо. У зв`язку із тим, що позивач перестав [PERSON] доглядати, відвідувати, остання вирішила переписати на неї квартиру, щоб вона її доглянула. [PERSON] це родичка дружина її покійного свекра відповідачки. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Никитюк О.І. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що в [PERSON] не може бути позивачем у даній справі, оскільки не підтвердив свого права на спірну квартиру з підстав того, що у заповіті не вказано точної адреси нерухомого майна, яке заповідається. Тому казати, що позивач має право на квартиру, яку [PERSON] подарувала відповідачці неможливо. Окрім того, довіреність видана 25.09.1997, [PERSON] померла [INFO] . Позивачем не надано доказів того, що [PERSON] не знала про те, що вона не видавала довіреність та не підписувала її. Тобто, лише [PERSON] могла оспорити дану довіреність і бути позивачем у даній справі. Оскільки вона цього не зробила та не бажала цього зробити, отже подарувала спірну квартиру свідомо. У відповіді на відзив позивач вказує, що якщо [PERSON] бажала подарувати квартиру, то могла би скасувати заповіт, але законом не передбачено такого обов`язку заповідача. Довіреність посвідчила посадова особа сільської ради, а який підпис довірителя, це вже справа самої особи, яка видає довіреність. Ця особа могла поставити будь-який підпис, будь-то хрестик чи щось інше. Представник сільської ради при посвідченні підпису особи не має порівнювати його з іншими підписами цієї особи, а лише підтверджує, що підпис на документі вчинено саме цією особою. Факту, який би підтверджував обвинувальним вироком суду про підроблення документу, зокрема довіреності, немає. Тобто, довіреність є чинною. Висновок експерта не містить категоричного твердження, що підпис в довіреності виконано не [PERSON] , а іншою особою а тому не може бути взятий судом до уваги як доказ. Окрім того, сільська рада надала дозвіл на дарування квартири і матеріали справи містять такий документ, хоча таке й не передбачено законом. Тобто, сільська рада знала, що [PERSON] бажає подарувати квартиру, її бажання є вільним, а не вимушеним чи примушуванням її до вчинення цього. За таких обставин просив в задоволенні позову відмовити. Представника відповідача Агрономічної сільської ради Паничук Б.М. в судовому засіданні позивні вимоги не визнав. Додатково пояснив, що основна підстава позову це сумніви позивача про справжність підпису [PERSON] у довіреності. Однак, довіреність посвідчується посадовою особою, в даному випадку підпис [PERSON] у довіреності було посвідчено секретарем виконавчого комітету сільської ради. Законом передбачені права і обов`язки, а також відповідальність за посвідчення довіреності. Оскаржувана довіреність посвідчена, зареєстрована в реєстрі, тому підстав стверджувати, що такої дії не вчинялося, чи була фактично не вчинена, чи підроблена немає. На підставі вказаного вважає, що позов є необґрунтований, безпідставний та не підлягає задоволенню. В судове засідання, яке було призначено на 25.09.2024 учасники справи та їх представники не з`явилися, від представників позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримуєє і просить його задоволити, а представник відповідачки [PERSON] просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач державний реєстратор Бортнік Т.І., будучи належним чином та завчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Надольська Т.П. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду (т. 1 а.с. 135, 186, т. 2 а.с. 97, 142, 160, 166, 174, 179, 185, 201). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що вони скористалися своїми процесуальними правами. Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається. З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 14.07.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (т. 1 а.с. 42). Ухвалою суду від 14.07.2020 відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову (т. 1 а.с. 43). Ухвалою суду від 04.08.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів (т. 1 а.с. 75-76). Ухвалою суду від 04.09.2020 відмовлено в задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову (т. 1 а.с. 100). Ухвалою суду від 16.11.2020 частково задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, відмовлено в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с. 139-140). Ухвалою суду від 29.04.2021 задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення експертизи, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (т. 1 а.с. 199-200). Ухвалою суду від 04.06.2021 провадження у справі поновлено, визначено дату підготовчого засідання (т. 1 а.с. 205). Ухвалою суду від 14.06.2021 задоволено клопотання експерта та клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гребенюка В.О. про витребування доказів, витребувано докази у справі (т. 1 а.с. 214-215). Ухвалою суду від 29.07.2021 задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення експертизи, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (т. 1 а.с. 235-236). Ухвалою суду від 04.10.2021 провадження у справі поновлено, визначено дату підготовчого засідання (т. 1 а.с. 242). Ухвалою суду від 04.11.2021 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гребенюка В.О. про призначення експертизи, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (т. 2 а.с. 10-11). Ухвалою суду від 30.12.2021 провадження у справі поновлено, визначено дату підготовчого засідання (т. 2 а.с. 30). Ухвалою суду від 01.08.2022 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гребенюка В.О. про витребування доказів, витребувано докази (т. 2 а.с. 91-92). Ухвалою суду від 12.09.2022 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гребенюка В.О. про призначення повторної експертизи, призначено у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення КНДІСЕ, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (т. 2 а.с. 117-119). Ухвалою суду від 06.02.2023 провадження у справі поновлено, визначено дату підготовчого засідання (т. 2 а.с. 137). Ухвалою суду від 14.03.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті (т. 2 а.с. 151). Ухвалою суду від 13.06.2023 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гребенюка В.О., визнано явку представника відповідача Агрономічної сільської ради в судове засідання обов`язковою, судовий розгляд відкладено (т. 2 а.с. 171). Судом на підставі досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів встановлено наступне. Відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] народився [INFO] в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в [ADDRESS] (т. 1 а.с. 24-26). З копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 61). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20.01.2020 у справі №128/1802/19 визначено [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили (т. 1 а.с. 63-64). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59777744 від 31.03.2020 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельскою І.Є. зведено спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] (т. 1 а.с. 65). Згідно копії довідки за вих. №100/02-14 від 07.07.2020 приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельскої І.Є., за матеріалами спадкової справи 19/2020, яка заведена у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельскої І.Є., [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON] (т. 1 а.с. 66). З копії дублікату заповіту від 16.02.1995 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті приватизовану квартиру, що належить їй на праві особистої власності і розташована в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області заповіла [PERSON] (т. 1 а.с. 67). Вказане також підтверджується наданим на виконання вимог ухвали від 04.08.2020 про витребування доказів Агрономічною сільською радою оригіналом заповіту (т. 1 а.с. 192, 193). Відповідно до довідки Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №538 від 21.11.2018, що надана на запит приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є., [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 68). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №215319552 від 07.07.2020, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована державним реєстратором Агрономічної сільської ради Бортнік Т.І. на підставі договору дарування від 25.09.1997 посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П., за [PERSON] (т. 1 а.с. 69-70). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 22.01.1997 зареєстрували шлюб у Агрономічній сільській раді, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (т. 1 а.с. 110). Згідно копії рішення виконавчого комітету Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 28.02.1997, виконавчий комітет розглянувши заяву [PERSON] про те, що вона бажає подарувати свою квартиру, що належить їй на праві особистої власності [PERSON] , вирішив надати згоду [PERSON] на дарування квартири в [ADDRESS] , гр. [PERSON] (т. 1 а.с. 111). З листа Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області за вих. №81-запит від 27.07.2020 на запит адвоката Гребенюка В.О. (т. 1 а.с. 119) вбачається, що у відповідності із інформацією, якою володіє Агрономічна сільска рада, на території Агрономічної сільської ради у власності [PERSON] перебувала лише квартира [ADDRESS] . Відповідно до погосподарської книги Агрономічної сільської ради на 1996-2000 роки в квартирі [ADDRESS] зареєстрвоані (станом на 1996-2000 роки): [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії нотаріально посвідченого Договору дарування квартири від 25.09.1997, що надано суду на виконання вимог ухвали від 04.08.2020 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П., [PERSON] , яка діє за дорученням посвідченим виконкомом Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області 22.05.1997 за реєстровим №19, за [PERSON] і [PERSON] склали цей договір про таке: [PERSON] від імені [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру під номером [ADDRESS] , що дарується належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Вінницькою районною Радою народних депутатів 26.08.1994 за реєстровим номером 62, зареєстрвоаного в Вінницькому ОБТІ 02.09.1994 за реєстровим номером 79 (т. 1 а.с. 166). З копії Доручення від 22.05.1997 (т. 1 а.с. 167) вбачається, що [PERSON] мешканка [ADDRESS] , даним дорученням уповноважує гр. [PERSON] , мешканку с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, подарувати гр. [PERSON] належну їй квартиру, яка розташована в [ADDRESS] , і належить їй на праві особистої власності, виконувати всі дії пов`язані з укладенням договору дарування. 22.05.1997 ця довіреність посвідчена секретарем виконкому Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області Йосипчук О.Л.. Довіреність підписана [PERSON] в її присутності. Особу встановлено, дієздатність перевірено. Вказане також підтверджується і наданим приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. на виконання вимог ухвали від 14.06.2021 про витребування доказу, оригіналом Доручення [PERSON] від 22.05.1997 (т. 1 а.с. 217, 218). З копії Довідки-характеристики №27 від 10.09.1997 КП «ВООБТІ» (т. 1 а.с. 151), копії свідоцтва про право власності на житло від 26.08.1994 (т. 1 а.с. 152) вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Право власності зареєстровано в КП «ВООБТІ». Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-21/16818-ПЧ від 22.12.201 вирішити питання «Чи підпис в доручення від 22.05.1997 (т.1 а.с. 218), яке видано [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченої [PERSON] , секретарем виконкому Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстроване в реєстрі за №19, виконано [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , чи іншою особою?» не виявилося можливим, тому що при оцінюванні результатів порівняльного дослідження встановлено, що ні збіги, ні розбіжності не можуть служити підставою для позитивного або негативного висновку. Пояснюється це тим, що збіги ознак не утворюють індивідуальної або близької до неї сукупності, оскільки часто зустрічаються в почерках різних осіб. Відносно ж розбіжностей не вдалося встановити: чи є вони варіантами ознак підпису [PERSON] , що не проявилися в наданих зразках, або вони обумовлені навмисною зміною [PERSON] , свого підпису, або ж ці ознаки є ознаками почерку іншої особи. Дослідження ускладнилося і тим, що кількість зразків обмежена, лише два підписи, із наданих для порівняння, наближені за часом виконання до досліджуваного підпису. Відсутність однозначності в оцінці розходжень не дозволило вирішити питання про виконавця на в категоричній, ні в ймовірній формі (т. 2 а.с. 23-29). Окрім того, в судовому засіданні будо до питано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Так, свідок [PERSON] суду показала, що сторін у справі знає як односельчан, з [PERSON] трвиалий час були сусідами, оскільки вона проживала в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] любила трохи випити, мала трохи надлишкової ваги, проживала на першому поверсі у їх будинку. Спочатку [PERSON] казала, що позивач буде її доглядати, але коли вже вона потребувала такого догляду то ніхто позивача там не бачив, він не навідувався до [PERSON] .. Також свідок повідомила, що пом`ятає як взимку [PERSON] прийшла до неї на 5-й поверх вся мокра, обмерзла. [PERSON] ходила о багатьох сусідів, що б ті дали їй щось поїсти, допомоги. Коли сусіди побачила, що [PERSON] в такому поганому стані, то звернулися до [PERSON] , який є її старшим племінником, і його дружини [PERSON] , щоб ті доглянули [PERSON] .. За документи свідку нічого не відомо. Коли у [PERSON] сталася проблема із опаленням в квартирі, то [PERSON] з дружиною забрали тітку до себе, а коли все полагодили, то [PERSON] повернулася проживати до своєї квартири, а [PERSON] з дружиною стали її доглядати вже в її квартирі. Вони приносили [PERSON] їсти, прибирали. Про те, що [PERSON] хотіла подарувати квартиру [PERSON] , вона їй казала, оскільки [PERSON] її не доглядав. Свідок до [PERSON] не зверталася аби той доглядав свою тітку, вона його там не бачила. Щодо наявності заповіту на користь [PERSON] свідку нічого не відомо, але знає, що спочатку [PERSON] хотіла залишити квартиру саме йому, проте, чому саме [PERSON] та хотіла залишити квартиру, свідку не відомо. Свідок [PERSON] суду показала, що сторін знає як родичів [PERSON] , яка свою чергу, була її сусідкою. [PERSON] була одинокою, часто приходила до них у гості. Позивача [PERSON] у [PERSON] бачила лише один раз. Відповідачка разом із чоловіком доглядали [PERSON] після того, як та впала. Після цього випадку з [PERSON] відповідачка разом із дітьми переїхала проживати до [PERSON] , щоб доглядати її. Коли відповідачка не могла підняти [PERSON] та посадити її у ванну, щоб помити, то їй у цьому допомагала свідок. Іноді таку допомогу відповідачці надавав чоловік свідка. Коли [PERSON] померла, то саме відповідачка її похоронила. Спочатку [PERSON] хотіла переписати квартиру на свідка за то, що свідок доглянула її, але порадившись із чоловіком, вона відмовилася, оскільки у [PERSON] є родичі племінник, тому вирішили, що нехай квартира буде їм. [PERSON] розповідала свідку, що спочатку хотіла оформити квартиру на іншого сина сестри [PERSON] , потім передумала і сказала, що буде оформляти квартиру на [PERSON] (позивача). А коли сталася біда, коли [PERSON] злягла, то стала приходити і доглядати її [PERSON] , а [PERSON] була дуже рада цьому, і казала, що все перепише на [PERSON] . Чи писала [PERSON] дійсно якійсь документи на користь [PERSON] , їй не відомо. Про намір [PERSON] оформити квартиру на Олену, та їй повідомляла після того як [PERSON] почала її доглядати. [PERSON] свідок знає, оскільки та проживала в с. Агрономічне та була родичкою відповідачки. Для [PERSON] [PERSON] була чужою людиною. Із сільської ради приходили дивитися чи належним чином здійснювався відповідачкою догляд за [PERSON] . Зі слів [PERSON] мета візиту представників сільської ради це перевірка догляду за [PERSON] , оскільки та хотіла подарувати [PERSON] квартиру. До того часу, як [PERSON] впала, то вона найбільше спілкувалася зі свідком. Свідок [PERSON] суду показав, що позивач є його братом, а відповідачка дружиною. [PERSON] була його рідною тіткою сестра матері. Тітка була одинокою. Свідок казав братові, що будеш доглядати за тіткою і отримаєш квартиру. Проте брат прийшов забрав документи і більше його там не було. Коли в квартирі тітки розмерзлися батареї опалення і їм повідомили, що тітка майже примерзла, то він із дружиною забрали тітку проживати до себе, доглядали її, а навесні тітка захотіла повернутися проживати до своєї квартири. Тітка проживала у своїй квартирі, приходила до них в гості, а брат [PERSON] так і не приходив до тітки. Потім тітка зломила руку і ногу, стала лежачою, при цьому її вага була приблизно 120 кг, у неї почалися з`являтися пролежні, і дружина почала доглядати тітку. Це відбувалося вже в квартирі тітки. Про існування заповіту на користь брата [PERSON] свідку нічого не відомо і він даного заповіту не бачив. Коли тітка була лежачою, то казала, хто її догляне, тому вона залишить квартиру. Проте, як відбувалося оформлення дарування знає лише зі слів дружини. Також свідок повідомив, що [PERSON] і [PERSON] були знайомі між собою як односельчани. [PERSON] була другою дружиною його батька. Договору дарування він не бачив, про його існування знає зі слів дружини. Оцінюючи вищеперераховані\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми,\~оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Разом із тим, суд не може взяти до уваги висновок експертів №6351/6352/22-21 від 12.01.2023 (т. 2 а.с. 130-135), відповідно до якого підпис в дорученні від 22.05.1997, яке видано [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченої [PERSON] , секретарем виконкому Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстроване в реєстрі за №19, - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підпис в дорученні від 22.05.1997, яке видано [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченої [PERSON] , секретарем виконкому\~Агрономічної сільської\~ради Вінницького\~району Вінницької\~області,\~зареєстроване в\~реєстрі за\~№19,\~-\~ймовірно виконаний\~не [PERSON] ,\~а іншою\~особою.\~ Отже вказаний висновок не містить категоричної форми відповіді на питання, яке було поставлено перед експертами про те, чи було виконано підпис в оскаржуваному дорученні [PERSON] чи іншою особою, а містить припущення. Проте, висновок експертизи має бути категоричним та не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 44, 62 ЦК України в ред. 1963 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, а саме надання [PERSON] оскаржуваної довіреності, письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Угода, укладена однією особою (представником) від імені другої особи (яку представляють) в силу повноваження, що грунтується на довіреності, законі або адміністративному акті, безпосередньо створює, змінює і припиняє цивільні права і обов`язки особи, яку представляють. Повноваження можуть також випливати з обстановки, в якій діє представник (продавець в роздрібній торгівлі, касир тощо). Представник не може укладати угоди від імені особи, яку він представляє, ні у відношенні себе особисто, ні у відношенні другої особи, представником якої він одночасно є. Не допускається укладення через представника угоди, яка за своїм характером може бути укладена лише особисто, а так само інших угод, зазначених у законі. Довіреністю визнається письмове уповноваження, яке видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч. 1 ст. 64 ЦК України в ред. 1963 року). Довіреність на укладення угод, що потребують нотаріальної форми, а також на вчинення дій щодо державних, кооперативних та інших громадських організацій повинна бути нотаріально посвідчена, за винятком випадків, передбачених у цьому Кодексі, та інших випадків, коли спеціальними правилами допущена інша форма довіреності (ч. 1 ст. 65 ЦК України в ред. 1963 року). Статтею 37 Закону України «Про нотаріат», (№3425-ХІІ), в редакції на час вчинення нотаріальної дії, визначено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, окрім дій, передбачених у частині першій цієї статті, вчиняють також такі нотаріальні дії: посвідчують доручення. Відповідно до п. 1 Розділу І та п.п. 10-13 Розділу ІІ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 №22/5, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що У відповідності зі статтею 37 Закону «Про нотаріат» (3425-12) у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів (далі - посадові особи виконавчих комітетів)вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують довіреність. При вчиненні нотаріальних дій посадові особи виконавчих комітетів встановлюють особу громадянина, його представника або представника підприємства, установи, організації, що звернулися за вчиненням нотаріальних дій. При посвідченні заповітів, довіреностей та засвідченні справжності підпису на документах перевіряється справжність підписів громадян, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. При посвідченні заповітів чи довіреностей з`ясовується дієздатність громадян та перевіряється правоздатність юридичних осіб, від імені яких посвідчуються довіреності. У разі посвідчення довіреності представником перевіряються його повноваження. Нотаріально посвідчувані заповіти, довіреності, заяви та інші документи підписуються у присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальну дію. Якщо заповіт, довіреність, заява чи інший документ підписано за відсутності цих посадових осіб, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень ( ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Предметом доказування по даній справі є, зокрема, справжність підпису [PERSON] у дорученні від 22.05.1997, якою вона уповноважила [PERSON] укласти договір дарування на користь відповідачки, і як наслідок визнання недійсним договору дарування, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. При цьому, позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що [PERSON] не підписувалося оскаржуваного доручення. Всі доводи позивача з цього приводу ґрунтуються лише на його припущеннях та з того, що [PERSON] за життя жодним чином не повідомляла йому про те, що нею було видано доручення та подаровано спірну квартиру. А наданий висновок експерта щодо справжності підпису [PERSON] на дорученні не містить категоричної відповіді, внаслідок чого не взято судом до уваги. Разом із тим, як встановлено в судовому засіданні шляхом допиту свідків позивач з початку 1997 року і аж до самої смерті [PERSON] (25.09.1999) із нею не спілкувався, а тому посилання позивача на те, що [PERSON] не повідомляла його про видачу нею оскаржуваної довіреності, не підтверджені жодними доказами, окрім його власної позиції. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.ст.44, 62, 64, 65 ЦК України в ред. 1963 року, ст. 37 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02.009.1993, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 25.08.1994 №22/5,

Outcome: dismissed