Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 23 липня 2024 року до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів на дітей. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 вересня 2020 року у справі № 444/1955/20 та стягувати з [PERSON] в її користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000.00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що 20 червня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Волицькій сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 8. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей, син, [PERSON] , [INFO] , та син, [PERSON] , [INFO] . 20 грудня 2019 року Жовківським районним судом Львівської області шлюб було розірвано. Рішення не оскаржувалось та вступило в законну силу. Зазначає, що в серпні 2020 року вона звернулась у Жовківський районний суд Львівської області із позовною заявою про стягнення аліментів. За результатами розгляду даної справи судом першої інстанції ухвалено рішення, яким суд присудив стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання наших неповнолітніх дітей в розмірі по 1 159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що відповідач має власний дохід, однак відмовляється добровільно надавати додаткову допомогу їхнім спільним дітям. Також відповідач не вчасно оплачує призначені судом першої інстанції аліменти (які є досить незначними в порівнянні з теперішніми цінами на продукти харчування та інші необхідні для дітей речі), в результаті чого в нього утворилась заборгованість. Звертає увагу суду на те, що їх старший син [PERSON] підріс, а тому відповідно і витрати на дитину зросли, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів в 2020 році. Старший син [PERSON] поступив в Університет підприємництва та адміністрації, який знаходиться в Республіці Польща на платну форму навчання. Вартість оплати навчання за один рік становить - 4 905.00 PLN, що становить приблизно - 52 483 грн. Син [PERSON] проживає у приватному гуртожитку. Вартість проживання за один місяць становить - 1674.94 PLN, що становить - 16 873 грн. Наголошує на тому, що діти фактично знаходяться на її утриманні, однак їй самостійно важко забезпечити для них належний рівень життя, а розмір призначених аліментів є недостатній для утримання дітей. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з приводу надання додаткової допомоги для спільних дітей, однак в добровільному порядку останній відмовляється таку надавати. Крім цього вказує що так як відповідач добровільно не надає додаткових коштів на утримання спільних дітей, не цікавиться їх інтересами, матеріально не допомагає, а їй одній важко забезпечувати належний рівень життя неповнолітніх дітей, оскільки на даний час позивач офіційно не працює, а тому вважає, що батько дітей, який є особою молодого віку, здоровим та працездатним, не має жодних перешкод по стану здоров`я до праці, немає на утриманні непрацездатних осіб, може і повинен надавати додаткову допомогу дітям та сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 4 000.00 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього 8 000.00 грн. Така сума обумовлена тим, що діти швидко ростуть, а тому постійно потребують купівлі нового одягу, взуття, крім того необхідним для них є надання корисних продуктів харчування, купівля засобів гігієни, проведення дозвілля тощо. Просить суд також врахувати те, що у відповідача у порівнянні з 2020 роком (коли позивач подавала позовну заяву про стягнення аліментів) змінилось матеріальне становище. На даний час відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , тобто на даний час він є офіційно працевлаштований, а відтак вважає що розмір стягуваних аліментів необхідно збільшити, оскільки саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 26 липня 2024 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 01 жовтня 2024 року. Від представника відповідача на адресу суду 26.08.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач вважає необгрунтованим та недоведеними з боку позивачки розмір аліментів у сумі 8000.00 грн, відтак позовні вимоги відповідачем визнаються частково. Відповідач погоджується з доводами викладеними позивачем у позові, що обставини, з яких суд виходив, ухвалюючи рішення від 03 вересня 2020 року у справі № 444/1955/20, змінились. Так, відповідач проходить військову службу в Збройних Силах України у військовій частині [NUMBER] , має присвоєне військове звання старший солдат та займає посаду помічника військового капелана, і за родом своєї служби участі в бойових діях не приймає. Розмір щомісячного грошового забезпечення відповідача є сталим і складає 21473.63 грн, що стверджується довідкою про доходи виданою 06.08.2024 Військовою частиною [NUMBER] за № 1993. Відповідач вважає необгрунтованим та недоведеними з боку позивачки розмір аліментів у сумі 8000.00 грн, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу відповідних їх прав та обов`язків. Отже, визначаючи до стягнення з відповідача на дітей аліменти у розмірі 8000 гривень, позивачка повинна мати готовність та довести свою можливість виділяти на забезпечення дітей таку ж суму щомісячно 8000 гривень. Однак, як вбачається із позову, позивачка зазначає, що на даний час офіційно не працює, та здійснює догляд за малолітніми дітьми від іншого шлюбу. Наведене свідчить про неможливість покладення на позивачку тягаря по утриманню дітей у рівному із відповідачем розмірі в разі стягнення з останнього аліментів у заявленій позивачем сумі 8000 гривень щомісячно. Жодних доказів, які б підтверджували розмір витрат на дітей, позивачем не надано. При цьому відповідач зазначає, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» становить 3196 грн. З урахування того, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дигини, і обов`язок щодо утримання дітей покладено на обох батьків, а не лише на батька дітей, відповідач вважає, що достатній та справедливий розмір аліменіів на утримання дітей становить 5000.00 грн, тобто щомісячно по 2500.00 грн на кожну дитину. В даному випадку, розмір аліментів, визначений рішенням Жовківського районною суду Львівської області від 03 вересня 2020 року у справі № 444/1955/20 збільшиться у два рази з 2318 грн (1159 грн щомісячно на кожну дитину) до 5000 грн (2500 грн щомісячно на кожну дитину). Окрім цього, зазначає, що відповідачем у серпні 2024 року розмір заборгованості по аліментах в сумі 83697.27 грн згідно розрахунку заборгованості по аліментах, що складений 29.04.2024 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яремком Маркіяном Вікторовичем при примусовому виконанні виконавчого листа № 444/1955/20 виданого 03.09.2020 Жовківським районним судом Львівської області (ВП № 64007829), погашена в повному обсязі. Від позивача 27.08.2024 на адресу суду надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи засвідчену копію довідки (з перекладом) "про прийняття іноземця на стаціонарне навчання", що підтверджує факт поступлення та навчання їхнього старшого сина Михайла в Університет підприємництва та управління, що знаходиться в Республіці Польща. Від позивача 03.09.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначила, зокрема, що вони із відповідачем проживають окремо, діти знаходяться на повному її утриманні. Уже тривалий час відповідач життям дітей не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні. У дітей змінилися потреби і для забезпечення їхнього фізичного, культурного , духовного розвитку необхідні значні кошти. З часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя зросли, що потребує додаткових витрат на утримання дітей. Суми аліментів у раніше визначеному розмірі не достатньо для того, щоб забезпечити нормальні умови життя, розвитку та харчування неповнолітніх дітей. Вказує, що відповідач справді проходить військову службу у Збройних Силах України у в/ч [NUMBER] , має вланий дохід, та вважає, що у відповідача як платника аліментів відбулися зміни згідно з ст. 192 СК України, що обумовлюють можливість збільшення визначеного розміру аліментів, що стягуються на утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей. А від так розмір аліментів у сумі по 4 000 грн на кожну дитину є цілком обгрунтованим та відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Вказує, що відповідачу достеменно відомо, що старший син [PERSON] поступив в Університет підприємництва та управління, який знаходиться в Республіці Польща на платну форму навчання. Вартість оплати навчання за один рік становить 4905.00 PLN, що становить близько 52 483 грн. Також зазначає, що син проживає у приватному гуртожитку, де вартість проживання за один місяць становить 1674.94 PLN, що становить близько 16 873 грн. Вказане підтверджується копією квитанції про оплату за перший рік навчання від 01 липня 2024 року, копією квитанції про оплату гуртожитку від 11 травня 2024 року, а також копією довідки з перекладом про прийняття іноземця на стаціонарне навчання. Однак відповідач жодним чином не допомагав синам. А тому, вважає, що нею належним чином доведено готовність і можливість забезпечувати зі свого боку їхніх дітей усім необхідним. Зважаючи на наведене, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Від позивача 25.09.2024 надійшло клопотання про долучення доказів, в якому зазначає, що відповідач до 14 серпня 2024 року добровільно не надавав додаткових коштів на утримання спільних дітей, не цікавився інтересами дітей та іншим чином матеріально не допомагав. Фактично жодних коштів від відповідача нею не було отримано, оскільки такі кошти (сума заборгованості, яка була у відповідача) були стягнуті із неї в межах ВП № 72964434 на користь відповідача. А саме в межах даного виконавчого провадження з нею було стягнуто 91 868.50 грн, що становить 1/2 вартості автомобіля Рено Трафік, який рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 09 лютого 2023 року був визнаний спільною сумісною власністю подружжя. Крім цього в межах вказаного виконавчого провадження з неї було стягнуто виконавчий збір у сумі 9 186.85 грн та інші витрати. Вказане підтверджується рішенням суду від 09.02.2023, постановою про відкриття ВП та стягнення виконавчого збору від 05.10.2023, постановою про закінчення ВП від 05.10.2023. Вважає, що наявність вказаних документів підтверджує факт зміни матеріального становища відповідача. Позивач в судове засідання 01.10.2024 не прибула, однак її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі із підстав наведених у поданих заявах по суті. Пояснив, що дійсно на даний час у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, яка була донедавна. Відповідач у судове засідання 01.10.2024 не прибув, однак його представник у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, зважаючи на наведене у поданому відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що у відповідача сімейний стан не змінився. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 20 червня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Волицькій сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 8. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей, син, [PERSON] , [INFO] , та син, [PERSON] , [INFO] . 20 грудня 2019 року рішенням Жовківського районного суду Львівської області шлюб було розірвано. Дане рішення не оскаржувалось та вступило в законну силу. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 вересня 2020 року у справі № 444/1955/20, провадження № 2/444/880/2020, ухвалено позов задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , індивідуальний ідентифікаційний номер [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягувати такі в користь її матері [PERSON] ( [INFO] , проживає [ADDRESS] , індивідуальний ідентифікаційний № [NUMBER] ) в розмірі по 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійокщомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , індивідуальний ідентифікаційний номер [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягувати такі в користь її матері [PERSON] ( [INFO] , проживає [ADDRESS] , індивідуальний ідентифікаційний № [NUMBER] ) в розмірі по 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійокщомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.10.2020, що стверджується копією такого в матеріалах справи. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень. Суд бере до уваги, що діти є здоровими, відповідач та платник аліментів також є здоровим та працездатним, інших дітей, непрацездатних дружини, батьків чи дітей на утриманні не має. Із копії довідки про доходи, виданої військовою частиною [NUMBER] 06 серпня 2024 року № 1993 вбачається, що старший солдат [PERSON] , тобто відповідач у справі, проходить службу у в/ч [NUMBER] з 15 лютого 2023 року по теперішній час і загальна сума нарахованого доходу за період з 01 червня 2024 року по 31 липня 2024 року становить 42947 грн 26 коп, тобто розмір щомісячного грошового забезпечення відповідача є складає 21473.63 грн. Суд враховує, що старший син позивача та відповідача [PERSON] поступив в Університет підприємництва та адміністрації, який знаходиться в Республіці Польща на платну форму навчання. Вартість оплати навчання за один рік становить - 4 905.00 PLN, що становить приблизно - 52 483 грн. [PERSON] проживає у приватному гуртожитку. Вартість проживання за один місяць становить - 1674.94 PLN, що становить - 16 873 грн. Вказане підтверджується копією квитанції про оплату за перший рік навчання від 01 липня 2024 року та копією квитанцією про оплату гуртожитка від 11 травня 2024 року. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Так, на підтвердження своїх вимог щодо збільшення розміру аліментів, позивач в позові посилається на те, що матеріальне становище відповідача змінилось, оскільки на даний час відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , тобто на даний час він є офіційно працевлаштований. Суд враховує, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів обґрунтовані також тим, що діти проживають разом з нею, підросли, а тому відповідно і витрати на дітей зросли, з часу ухвалення в 2020 році рішення про стягнення аліментів. Суд бере до уваги, що відповідачем позовні вимоги визнаються частково і він погоджується з доводами викладеними позивачем у позові, що обставини, з яких суд виходив, ухвалюючи рішення від 03 вересня 2020 року у справі № 444/1955/20, змінились. Суд враховує те, що обов`язок утримувати дітей є моральним і найважливішим правовим зобов`язанням батьків, яке виникає з моменту народження дітей і до досягнення ними повноліття. Зважаючи на наведене, враховуючи обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, беручи до уваги представлені сторонами докази в обгрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів та часткового задоволення позовних вимог, а саме збільшення розміру стягуваних аліментів за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 вересня 2020 року у справі № 444/1955/20 та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 500.00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей. Вказаний розмір аліментів забезпечить дітям збереження певного матеріального рівня утримання. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial