Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи Універсальної біржі «Номінал», приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за №0587-Н від 05.08.2000, укладеного між сторонами та зареєстрованого на\~Універсальній Біржі\~«Номінал»,а в подальшому зареєстрованого ММБТІ за №18725 від 21.08.2000 та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 05.08.2000 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Універсальній Біржі «Номінал», а в подальшому зареєстрованого ММБТІ за №18725 від 21.08.2000, сторонами були виконані усі умови договору, претензій до одного не мали. [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , після її смерті залишалось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її сестра позивачка [PERSON] , яка звернулась до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав, але нотаріусом їй було роз`яснено, що договір купівлі-продажу зареєстрований на біржі та підлягає подальшому нотаріальному посвідченню і не прирівнюється до нотаріально посвідчених договорів. \~ \~ \~ \~ Ухвалою від 01.05.2024 відкрите провадження у справі та витребувані докази. 24.06.2024, 22.07.2024., 23.09.2024 представник позивача адвокат Новгородова Т.М. подала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив про їх задоволення, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. Представники третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явився та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 05.08.2000 між [PERSON] з однією сторони та [PERSON] з іншої, було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , зареєстрованого на\~Універсальній Біржі\~«Номінал»в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №0587-Н від 05.08.2000, а в подальшому зареєстрованого ММБТІ за №18725 від 21.08.2000. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2614 від 26.06.2021. Після смерті [PERSON] , позивач звернулась до приватного нотаріуса щодо оформлення права власності. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Євтушенко О.М. 04.07.2023 за №73/02-12 позивачу було роз`яснено, що договір купівлі-продажу зареєстрований на біржі та підлягає подальшому нотаріальному посвідченню і не прирівнюється до нотаріально посвідчених договорів. Позивач, яка є сестрою померлої [PERSON] , що підтверджується копією запису акту про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 04.08.1947 відділом актів громадянського стану народного комісаріату внутрішніх справ УРСР, актовий запис №2036, де її матір`ю вказано [PERSON] , батько [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , виданого 10.10.1959 посольством УРСР в м. Лейпциг, актовий запис №891, де її матір`ю вказано [PERSON] , батько [PERSON] . Позивач змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 31.10.1980 між [PERSON] та [PERSON] , виданого 31.10.1980 Палацом урочистих подій м. Миколаєва. Позивач не має можливості оформити спадкове майно після смерті [PERSON] та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] померла, договір купівлі-продажу від 05.08.2000 за життя останньої нотаріально не був посвідчений та у позивача відсутня можливість нотаріального посвідчення вказаного договору. За змістом ст. ст.\~57,\~58 Конституції України,\~ст. 5 ЦК України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у березні 1998 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Приписами\~ст. 224 ЦК УРСР\~встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із\~ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1\~ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР\~була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним. Разом з тим, згідно із ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На час укладання договору купівлі-продажу квартири сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку. Позивач вказує, що після укладання договору сторонами були виконані умови договору, претензій один до одного сторони або інші особи не мали. За таких обставин, оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності [PERSON] на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 року № 121, суд приходить до висновку, що [PERSON] на законних підставах набула право власності на придбане майно, проте позивач немає можливості оформити свої спадкові права після смерті останньої, з причин, що не залежать від неї, в зв`язку з чим вважає, що права позивача підлягає захисту, а позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Виходячи із системного аналізу норм права відповідачами у справі за позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом перш за все є спадкоємці, які прийняли спадщину. У разі ж відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов?язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». У справі, що розглядається, [PERSON] пред`явила позов про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] до [PERSON] , вказавши її відповідачем. Згідно ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. 3 матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну неналежних відповідачів чи залучення співвідповідачів у справі. Суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки не має передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва. Таким чином, позов в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягає, оскільки пред`явлено до неналежного відповідача.

Outcome: partial