Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

15 липня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідно до якої вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з моменту звернення до суду з позовною заявою до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дитина [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано. 31.08.2024 [PERSON] виповниться 18 років та він навчається у ВСП «Харківський комп?ютерно-технологічний коледж НТУ ХПІ» та не має змогу самостійно працювати та отримувати заробіток. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає та не приймає участь в її утриманні. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 серпня 2024 року відмовити у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі №639/4149/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що свідчить Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року (а.с. 1) Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 13 вересня 2006 року. (а.с. 6) Згідно інформації про виконавче провадження на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист від 07.08.2013 № 639/5587/13-ц (провадження 2/639/1918/2013), виданий Жовтневим районним судом м. Харкова, згідно якого з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . (а.с. 3-11). 31 серпня 2006 року [PERSON] виповнилося 18 років. Як вбачається з Довідки відокремленого структурного підрозділу «Харківський комп?ютерно-технологічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут»» від 01.05.2024 № 66-82/427, [PERSON] 01 вересня 2022 року поступив на І курс денного відділення ВСП «Харківський комп?ютерно-технологічний фаховий коледж НТУ «ХПІ» наказ № 1170СТ від 28.07.2022. На теперішній час навчається на ІІ курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу до 30.06.2026. (а.с. 12). У зв?язку з чим позивач просила стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В свою чергу, відповідач заперечуючи проти позову посилався на те, що він може сплачувати за навчання сина самостійно. Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Судом встановлено той факт, що у зв`язку з навчанням, син сторін - [PERSON] , потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивач, так і відповідач, оскільки син сторін не має можливості працювати, у зв`язку із денною формою навчання. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що\~при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він є військовослужбовцем, має постійний дохід, інших осіб, які б знаходилися на його утриманні не має. Представник позивача зазначив, що син сторін проживає разом з позивачем [PERSON] , яка приймає участь в його утриманні. Доказів того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), суду не надав. Враховуючи надані сторонами докази та обставини справи, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Так, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved