Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Стислий виклад заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця [PERSON] , скориставшись засобами поштового зв`язку, 24.07.2024 року скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву у порядку окремого провадження, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 25.07.2024 року за вх. № 5177, в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту належності її бабці [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Підгородці Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року [PERSON] на половину жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS] , котрий був зареєстрованим Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.11.1989 року за [PERSON] в реєстровій книзі № 1, реєстровий № 275. Заяву обґрунтовано тим, що покійній бабці заявниці [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Підгородці Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, на праві приватної власності належала половину жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS] , що стверджується Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року. Названа половина жилого будинку була зареєстрованою Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.11.1989 року за бабцею заявниці [PERSON] - [PERSON] в реєстровій книзі № 1, реєстровий № 275. Однак у вказаному правовстановлюючому документі зазначено ім`я та по батькові бабці заявниці [PERSON] - « [PERSON] » замість « [PERSON] », що не відповідало її правовстановлюючому документу - паспорту громадянки України та, у подальшому, не відповідає свідоцтву про її смерть, й така помилка вочевидь була допущена з технічних причин. Заявниця [PERSON] стверджує, що внаслідок такої помилки вона не має можливості скористатися своїм правом щодо спадкування відповідного права своєї бабці - [PERSON] на названу половину жилого будинку. За таких обставин заявниця [PERSON] за захистом свого права щодо спадкування була змушена звертатися до суду в обраний ним спосіб, зокрема просити про встановлення факту, що має юридичне значення, - про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа на право особистої власності на жилий будинок. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв чи клопотань від учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 26.07.2024 року, заяву [PERSON] , з участю заінтересованих осіб - Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області та Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань приміщення Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 30.09.2024 року о 10:30 год., з урахуванням особливостей, визначених у статтях 294, 315 ЦПК України. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте забезпечила явку своєї уповноваженої представниці - адвокатки Павкович О.В. (ордер на надання правничої допомоги серія ВС № 1313791 від 30.09.2024 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 001462 у належно засвідчених копіях містяться у матеріалах справи), яка вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримала у повному обсязі, просила таку заяву задовольнити з підстав, що у ній викладені. Обидві заінтересовані особи явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, свою позицію по справі не навели, як і письмових пояснень не подавали. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70). Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом під час розгляду даної справи у порядку окремого провадження встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що стверджується її паспортом громадянки України серії [NUMBER] , виданим Сколівським РВ УМВС України у Львівській області 20.06.2001 року (копія міститься у справі, а. с. 4-5), а її зареєстрованим місцем проживання на території України з 01.10.1990 року є [ADDRESS] . Зазначене задеклароване місце реєстрації заявниці [PERSON] з 01.10.1990 року стверджується також Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/002709097, сформованим 18.03.2024 року адміністратором ЦНАП Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 6). Як вбачається із змісту заповіту, складеного 21.04.1997 року у с. Підгородці Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області та посвідченого секретарем виконавчого комітету Підгородецької сільської ради Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області Косилів П.В., номер у реєстрі 45 (копія міститься у справі, а. с. 10), [PERSON] , жителька с. Підгородці Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належні їй на праві власності жилий будинок, а також все майно в ньому, що у с. підгородці Сколівського району Львівської області, вона заповіла своїй онуці - [PERSON] . З цього приводу судом було встановлено, що бабці заявниці [PERSON] - [PERSON] на праві приватної власності належала половину жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS] , що стверджується Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року (копія міститься у справі, а. с. 9). Названа половина жилого будинку була зареєстрованою Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.11.1989 року за бабцею заявниці [PERSON] - [PERSON] в реєстровій книзі № 1, реєстровий № 275. Однак, у вказаному правовстановлюючому документі зазначено ім`я та по батькові його власниці « [PERSON] » замість « [PERSON] », що не відповідало її правовстановлюючому документу - паспорту громадянки України, та, у подальшому, не відповідає свідоцтву про її смерть на бланку серії [NUMBER] , виданому Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 26.05.1997 року (копія міститься у справі, а. с. 8). Така помилка власниці половини жилого будинку допущена вочевидь з технічних причин. Заявниця [PERSON] внаслідок такої допущеної з технічних причин помилки у вказаному вище правовстановлюючому документі не може у передбачений законом спосіб скористатися своїм правом щодо спадкування половини жилого будинку, що належала її нині покійній бабці [PERSON] . Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України. В силу пункту 5 ч. 2 ст. 293 та пункту 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема й факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснюється у пунктах 2, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. За встановлених обставин цієї справи у порядку окремого провадження, а також беручи до уваги те, що факти належності особі правовстановлюючих документів можуть бути встановленими у порядку окремого провадження, виходячи також з інтересів заявниці [PERSON] щодо захисту її права на спадкування після смерті бабці [PERSON] , зокрема й належного останній права на половину жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS] , суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву, зокрема встановити факт належності її бабці [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Підгородці Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року. Ухвалене рішення суду про встановлення зазначеного факту має наслідком виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків заявниці [PERSON] , зокрема буде служити підставою для реалізації нею свого права на спадкування після смерті бабці [PERSON] за заповітом, так як підтверджує наявність в останньої за життя, з-поміж інших прав, ще й права на половину жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS] . Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у справлянні заявницею [PERSON] судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. за подання нею до Сколівського районного суду Львівської області заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, слід залишити за останньою, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved