Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Микитюк С.М. звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник заявника зазначає, що заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , з приводу чого звернулася до нотаріальної контори. Однак в заповіті, в свідоцтві про смерть, в витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі, прізвище значиться як [PERSON] , а в державному акті на землю, його прізвище зазначено як [PERSON] . А тому, просить суд встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І - ЛВ № 019966, площею 0. 5046 га, який виданий 25 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Бродівської РДА, Львівської області від 04 лютого 2002 № 22 на ім`я [PERSON] - належить [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року відкрито провадження по справі. Заявниця в судове засідання не з`явилася. Представник заявника адвокат Микитюк С.М. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі, просив заяву про вставнолення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити з підстав наведених у ній. Заінтересована особа\~участь свого\~представника під\~час судового\~засідання не\~забезпечила,\~надали заяву про розгляд справи без участі представника Підкамінської селищної ради, заявлені вимоги визнають та просять суд їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2016 року (а.с. 9). [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5046 га, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25 березня 2002 року (а.с. 11). Відповідно заповіту посвідченого секретарем Попівецької сільської ради Бродівського району Львівської області 21.10.2009 року, який зареєстровано в реєстрі за № 28, [PERSON] все своє майно заповів заявнику по справі [PERSON] (а.с. 8). Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 136/2024 зареєстрованою приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Кривіцькою М.А. Згідно довідки № 231 від 27.08.2024 року виданої Підкамінською селищною радою Львівської області [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] є одна і та сама особа (а.с. 12). У відповідності з п. 6 ч. 1ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а встановити дані факти в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved