Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ «Цикл Фінанс» Юхименко Ю.Ю., звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.02.2022 між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] укладено договір №F-00025714 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. За умовами зазначеного договору ТОВ «ФК «Гвадіана» зобов`язалося надати відповідачу кредит у сумі 2000,00 грн. строком на 25 днів зі сплатою 2,5% на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. ТОВ «ФК «Гвадіана» свої зобов`язання за кредитним договором виконало повністю. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом день подання позову розмір заборгованості становить 7600,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 2000,00 грн; 5\~600,00 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 07.02.2022 до 30.05.2022 (112 днів). 07.05.2024 року між ТОВ «ФК «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» передало (відступило) ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №F-00025714 від 07.02.2022, укладеним між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7600,00 грн., судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 гривень. Рух справи 11.07.2024 позовна заява надійшла до суду та була передана на розгляд судді Слободян Н.П. 17.07.2024 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечень на нього. Перший розгляд призначено на 04.09.024, який відкладено на 03.10.2024. Позиції сторін У судове засідання представник позивача не з`явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином. У позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач не з`явився, належно повідомленим про розгляд справи шляхом надіслання рекомендованої кореспонденції на зареєстровану адресу місця проживання та шляхом публікації оголошення на сайті судової влади. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення позовних вимог по суті, дійшов висновку, що позов ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає частковому задоволенню з таких підстав. На підтвердження позовних вимог представником позивача надано такі докази: копію договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №F-00025714, укладеного 07.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та [PERSON] , за умовами якого Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 22 днів, тобто до 28.02.2022, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2,5% на добу (а.с.7-16): Згідно п.2.2 Укладеного кредитного договору, кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської картки [NUMBER] . Пунктом 3.3 договору визначено, що розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до Графіка платежів Додатка 1, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Сума процентів за користування кредитом, передбачена Додатком 1 до цього Договору, є дійсною за умови дотримання Позичальником строків сплати та/або суми платежу, передбачених цим Додатком 1 до цього Договору. У разі порушення строків сплати та/або суми платежу, передбачених Додатком 1 до цього Договору, сума процентів за користування кредитом, яка підлягає сплаті, змінюється в залежності від суми залишку кредиту та строку користування кредитом без внесення змін до Додатку 1 до цього Договору. У п.3.6 договору передбачено, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно Додатку 1 до цього Договору не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту означеного п.2.1. цього Договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування Позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. Договір укладено в електронному вигляді із застосуванням одноразового ідентифікатора F286696; копію Додатку №1 до договору №F-00025714 від 07.02.2022 (Графік платежів), згідно якого: дата видачі кредиту 07.02.2022, дата повернення кредиту 28.02.2022; сума кредиту 2000,00 грн; проценти за користування кредитом 1110,00 грн.; реальна річна процентна ставка 203204,12%; загальна вартість кредиту 3110,00 грн. Графік в електронному вигляді підписано електронним підписом [PERSON] одноразовим ідентифікатором F286696 (а.с.15-16); копію паспорту споживчого кредиту, підписаним одноразовим ідентифікатором F286696який не є додатком до договору №F-00025714 від 07.02.2022, згідно якого: сума кредиту 2000,00 грн.; строк кредитування 22 дні, процентна ставка - 2,5% в день, загальні витрати за кредитом 1100,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 3100,00 грн., реальна річна процентна ставка 203204,12%( а.с.16-18); копію довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК Гвадіана», згідно якої 07.02.2022 [PERSON] відправлено одноразовий ідентифікатор F286696 ( а.с. 23); копію анкети, заповненої [PERSON] та підписаної одноразовим ідентифікатором F286696 (а.с.22); інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» №824/05 від 13.05.2024, згідно якої 07.02.2022 відбулася виплата кредиту [PERSON] в сумі 2000,00 грн. за договором №F-00025714 на платіжну картку № [NUMBER] ( а.с.24); розрахунок заборгованості, підписаної директором ТОВ «ФК «Гвадіана» станом на 24.05.2024 (всього 2850 грн., з них 2000 грн. тіло кредиту, 850 грн. нараховані за 22 дні відсотки) ( а.с.25); копії договору факторингу №1, укладеного 07.05.2024 року між ТОВ «ФК «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс», реєстру прав вимог від 07.05.2024 року та актів приймання-передачі реєстру боржників, відповідно до яких ТОВ «Цикл Фінанс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ФК «Гвадіана», в тому числі і [PERSON] за кредитним договором №F-00025714 від 07.02.2022 в сумі 2850,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 850,00 грн. - заборгованості за відсотками;та докази сплати коштів за цим договором ( а.с. 26-38). копію довідки ТОВ «ФК «Гвадіана» від 07.05.2024 року, згідно якої за період з 07.02.2022 до 07.05.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №F-00025714 від 07.02.2022 не погашена ( а.с.39). Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором стало підставою для звернення нового кредитора, ТОВ «Цикл Фінанс», з цим позовом до суду. Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно з ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст.10 ЗУ «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У відповідності з положеннями ст.ст.509, 526, 629, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору. У статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18 викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З наданих представником позивача та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом встановлено, що: - 07.02.2022 між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] укладено кредитний договір №F-00025714 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором F28022022, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 22 дні з 07.02.2022 до 28.02.2022 та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2,5% на день, що становить 1100,00 грн.; - на підставі договору факторингу №1 від 07.05.2024 року з додатками ТОВ «Цикл Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором№F-00025714 від 07.02.2022, укладеному між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] . Суд при вирішенні справи користується правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2024494/16-ц та від 18 січня 2023 року у справі № 686/1344615 зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлені ним строки не виконав, то з нього підлягає стягненню на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість, яка складається з основної суми боргу та відсотків, нарахованих виключно в межах строків кредитування, визначених договором. Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3100,00 грн., з яких: 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1100,00 грн - заборгованість за відсотками за період кредитування з 07.02.2022 до 28.02.2022. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр», про стягнення заборгованості за кредитними договорами обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню. Суд оцінює критично та відхиляє викладені у позові доводи представника позивача щодо нарахування відсотків протягом 90 календарних днів після закінчення дії строку кредитування, оскільки такі умови відсутні у підписаному сторонами кредитному договорі №F-00025714 від 07.02.2022. Крім того, паспорт споживчого кредиту відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.05.2022 року у справі №393/126/20, є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця і ознайомлення з ним боржника та його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що: згідно платіжної інструкції №SUD024 від 23.07.2024 року, позивачем при зверненні з цим позовом до суду через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. ( а.с.6) Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 988,10 грн., тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (40,79% від заявленого позову). Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити таке. Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження вище вказаних обставин до початку судового розгляду справи по суті суду надані: зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу складає 3500,00 грн.; копію договору про надання правничої допомоги №ЦФ/2024 від 03.06.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» і ТОВ «Цикл Фінанс», відповідно до якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у вигляді повного супроводу справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами з боржників, перелік яких визначається окремими додатковими угодами до цього договору; копію додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги №ЦФ/2024 від 03.06.2024 року, укладеного 10.06.2024, згідно якого Адвокатське об`єднання «Альма Теміс» взяло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема і №F-00025714 від 02.01.2022, укладеним з [PERSON] ; копію довіреності, виданої 18.06.2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» адвокату Юхименко Ю.Ю. на представництво їх інтересів Товариства; копію акту прийому-передачі наданих послуг №64, підписаного 03.06.2024 між ТОВ «Цикл Фінанс» в особі директора, [PERSON] , та Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс», в особі Юхименко Ю.Ю., згідно якого Адвокатське об`єднання «Альма Теміс» надало послуги ТОВ «Цикл Фінанс» по складанню позовної заяви [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №F-00025714 від 07.02.2022, що включає в себе: аналіз матеріалів кредитної справи; складання позовної заяви; підготовка матеріалів позовної заяви; формування додатків; створення позовної заяви в системі «Електронний суд»; направлення позовної заяви відповідачу; подача позову до суду. Послуги надано на загальну суму 3500,00 грн; копію платіжної інструкції №АТ0064 від 12.06.2024 про сплату на користь АО «Альма Теміс» 3500,00 грн за додатковою угодою №2 від 10.06.2024 3 до договору про надання правничої допомоги №ЦФ/2024 від 03.06.2024 року, [PERSON] , F-00025714. Враховуючи складність справи та виконані адвокатом Юхименком Ю.Ю. роботи (надані послуги) щодо збирання доказів по справі, написання позовної заяви, розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1427,65 грн., тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (40,79% від заявленого позову). На підставі викладеного,

Outcome: partial