Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що у неї з відповідачем народилась донька [PERSON] [INFO] . 31.08.2018 року Теплодарським міським судом Одеської області було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 23.08.2018 року Теплодарським міським судом Одеської області сторони розірвали шлюб. Відповідач ніяким чином не піклується про малолітню доньку [PERSON] , не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами та станом здоров`я дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, внаслідок якого відповідач покладених на нього законом, як батька обов`язків не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене позивачка звернулась до суду для вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Позивачка у судове засіданні не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.58). Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на зареєстроване місце проживання, але до суду повернулись конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.38,50), також повернулось на адресу суду почтове повідомлення з відміткою про вручення відправлення (а.с.56). Судом також здійснювався виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення на офіційному сайті Судової влади, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.53). Представник третьої особи виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області до суду не з`явився, причини неявки суду невідомі, викликався до суду належним чином про, що свідчить у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.29), також направлялась на електронну адресу судові повістки про, що свідчить у справі довідка про доставку електронного документу (а.с.37, 45,46,54). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач вичерпав усі можливості повідомлення відповідача належним чином про час та місце слухання справи, передбачені ЦПК України, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Суворівським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №506 (а.с.17). Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області №516/219/17 від 31.01.2018 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] (а.с.8). Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області №516/89/18 від 23.08.2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). 11.01.2022 року позивачка одружилась та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого Білгород - Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №8 (а.с.18). Згідно висновку виконавчого комітету комісія з питань захисту прав дитини Теплодарська міська рада Одеської області від 24.03.2021р. протокол №3, дійшла висновку про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідача до виховання своєї доньки, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідач не виконує, зухвало нехтує та проявляє батьківську бездіяльність. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. З огляду на вік дитини, суд вважає недоцільним з`ясовувати її думку про позбавлення батьківських прав батька у судовому засіданні. Крім того, ст. 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, тому відповідач не позбавлений цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо доньки. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved