Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

02.09.2022 позивач звернувся до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.11.2019 він був призначений на посаду вчителя інформатики у Великочернігівському ліцеї Нижньотеплівської сільської територіальної громади. 22.02.2022 наказом № 7-к/тр його було звільнено з посади вчителя інформатики на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання посадових обов`язків. Будучи не згодним зі своїм звільненням, [PERSON] просить суд: - визнати незаконними та скасувати накази виконуючого обов`язки директора Великочернігівського ліцею Нижньотеплівської сільської територіальної громади від 17.02.2022 № 34-0 Про дисциплінарне стягнення [PERSON] та від 22.02.2022 № 7-к/тр про звільнення [PERSON] з посади вчителя інформатики Великочернігівського ліцею Нижньотеплівської сільської територіальної громади; - поновити [PERSON] на роботі на посаді вчителя інформатики Великочернігівського ліцею Нижньотеплівської сільської територіальної громади з 23.02.2022; - стягнути з Великочернігівського ліцею Нижньотеплівської сільської територіальної громади на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.02.2022 по день ухвалення рішення у судовій справі. Ухвалою судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Жмуд Н.М. від 06.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України 03.08.2023 провадження у справі зупинено до розгляду судом іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства. 02.02.2024 відрядження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Жмуд Н.М. до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області достроково закінчено. 08.02.2024 справу прийнято до розгляду суддею Гайдар І.О. Ухвалою від 27.06.2024 провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд. 31.07.2024 судом вирішено питання про заміну третьої особи з Нижньотеплівської сільської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області на Нижньотеплівську сільську військову адміністрацію Щастинського району Луганської області. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, під час участі в інших судових засіданнях підтримував позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов, заяв з повідомленням причин неявки або про відкладення розгляду справи не надав, при цьому викликався в судове засідання шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному вебсайті Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, оскільки за повідомленням Міністерства освіти і науки України відсутня інформація щодо переміщення Великочернігівського ліцею\~Нижньотеплівської сільської\~територіальної громади з тимчасово окупованої території на підконтрольну Україні територію. З огляду на те, що відповідач на виконання вимог ч.\~11 ст.\~128 ЦПК України та ч. 1 ст.\~12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що з 30.11.2019 по 22.02.2022 [PERSON] працював на посаді вчителя інформатики у Великочернігівському ліцеї Нижньотеплівської сільської територіальної громади, з якої звільнений відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП за наказом виконуючої обов`язки директора закладу № 7-к/тр від 22.02.2022 за систематичне невиконання посадових обов`язків (Т.1, а.с. 19-27). Підставою для звільнення став наказ керівника навчального закладу від 17.02.2022 №\~34-о «Про дисциплінарне стягнення на [PERSON] », згідно з яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання посадових обов`язків (Т.1, а.с. 30). Застосуванню дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення передувало оголошення вчителю інформатики Великочернігівського ліцею Нижньотеплівської сільської територіальної громади [PERSON] доган, зокрема, наказами № 107-о від 04.10.2021 та № 130-о від 17.11.2021 (Т. 1, а.с. 28-29). Разом з тим, рішеннями Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2024 у справі № 198/252/23 та від 29.04.2024 у справі № 198/281/23, які набрали законної сили, вказані вище накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани скасовані як незаконні (Т. 2, а.с. 234-238). Надаючи оцінку вказаним обставинам та порядку застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно з ч. 1 ст. 147, ч. 1 ст. 148, ч. 3 ст. 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Дисциплiнарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пiзнiше одного мiсяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звiльнення працiвника вiд роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатнiстю або перебування його у вiдпустцi. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір,укладений на невизначений строк,а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. При цьому для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Вирішуючи спір про поновлення працівника на роботі, звільненого за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд повинен перевірити законність всіх попередніх стягнень, які за висновком роботодавця входять до системи для звільнення (річний строк та інше).\~ Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Аналізуючи оскаржувані накази від 17.02.2022 та від 22.02.2022 про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання посадових обов`язків, суд бере до уваги, що в них не зазначено в чому саме полягає систематичність, адже міститься вказівка на не проведення позивачем уроків інформатики лише в один робочий день 10.02.2022. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов з обґрунтуванням позиції щодо правомірності звільнення [PERSON] з посади, а матеріали справи, крім скасованих за рішеннями суду наказів про притягнення до відповідальності у вигляді доган, не містять інших документів на підтвердження систематичності невиконання або неналежного виконання позивачем трудових обов`язків. При цьому згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, викладене свідчить про незаконне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення з роботи. Тому з метою відновлення порушених прав [PERSON] накази №\~34-о від 17.02.2022 та № 7-к/тр від 22.02.2022 виконуючої обов`язки директора Великочернігівського ліцею Нижньотеплівської сільської територіальної громади, за якими позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, підлягають скасуванню, а [PERSON] поновленню на посаді. В свою чергу, протиправне звільнення з посади призвело до порушення трудових прав [PERSON] та заподіяння йому майнової шкоди у вигляді втрати заробітку за час вимушеного прогулу, що встановлюється з дати звільнення до дати поновлення на роботі. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок). Згідно з п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз. 1 п. 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Суд здійснює розрахунок на підставі тих доказів, що містяться в матеріалах справи, виходячи з розміру заробітної плати за останні календарні місяці роботи позивача перед звільненням (грудень 2021 року та січень 2022 року). Отримана середньоденна заробітна плата позивача, виходячи з виписок за банківськими рахунками [PERSON] , становить 170,05 грн. (Т. 3, а.с. 81-85). За правилами ч. 2 ст. 235 КЗпП на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.02.2022 по 10.10.2024 включно. В зазначений період позивач не працював 686 робочих днів (з урахуванням вихідних та святкових днів), тому за час вимушеного прогулу підлягають стягненню кошти в сумі 116\~654,30 грн. (170,05 грн. х 686) з нарахуванням на цю суму податків та інших обов`язкових платежів, оскільки середньоденну заробітну плату суд вирахував, виходячи з коштів, отриманих [PERSON] після сплати податків та зборів. Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць (середній заробіток за час вимушеного прогулу прирівнюється до заробітної плати), та поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Outcome: approved