Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав. У позові просить відібрати дитину [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Передати дитину [PERSON] на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради та стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від всіх її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Батька у дитини немаєю. [PERSON] є одинокою матір`ю. 08.05.2024 [PERSON] був поставлений на облік служби в справах дітей Вінницької міської ради як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах внаслідок неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків. [PERSON] тривалий час веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не має постійного місця проживання, де могла б забезпечити належні умови для проживання дитини. Під час вагітності відповідач зловживала спиртними напоями та палила, внаслідок чого [PERSON] народився недоношеним, з ураженням нервової системи, та після народження був переведений до відділення інтенсивної терапії. Мати дитини не залишилась в лікарні перебувати разом з дитиною. Протягом 1,5 місяця перебування дитини в лікарні мати не піклувалася про сина, не цікавилася станом його здоров`я, не відвідувала його, матеріально не утримувала дитину. [PERSON] не виявила бажання забрати сина на виховання у сім`ю. Оскільки дитина не може тривалий час перебувати у лікувальному закладі, а повинна мати постійне місце проживання, де їй буде забезпечено належний догляд та піклування, виникла необхідність у вирішенні питання щодо подальшої долі дитини. Питання виконання відповідачем батьківських обов`язків по відношенню до [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради, на якому було заслухано пояснення матері. На засіданні комісії [PERSON] повідомила, що не має можливості забрати дитину, оскільки у неї відсутнє житло, а відмову перебувати разом з новонародженим сином в лікарні обгрунтувала необхідністю заробляти кошти. [PERSON] не виявила зацікавленості у вирішенні проблем, пов`язаних зі створенням необхідних умов для виховання дитини у сім`ї, та не висловлювала наміру забрати сина на виховання. Позивач зазначає, що [PERSON] є матір`ю ще трьох дітей, які були відібрані від неї без позбавлення батьківських прав рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13.05.2024. Неналежне ставлення відповідача до виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина та її асоціальний спосіб життя стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Також, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відібрання від неї дитини не позбавляє її обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначає, що з відповідача стягуються аліменти на трьох дітей у розмірі 1/2 частки від її заробітку (доходу). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання. (а.с. 38) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 52) Представник позивача\~Служби у\~справах дітей\~Вінницької міської\~ради \~Марценюк Л.Є.\~в судовому\~засіданні вимоги\~позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Свідок [PERSON] провідний фахівець із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб в судовому засіданні надала наступні покази. Повідомила, що працює з сім`єю [PERSON] з 2021 року. Відповідач під час вагітності на обліку у лікаря не перебувала, а після народження дитини [PERSON] , покинула його у лікарні та не відвідувала. Коли дитину перевели в Центр матері та дитини, відповідач також не цікавилася сином та невідвідувала його. При особистій зустрічі зі свідком, яка відбулася 02.08.2024, [PERSON] не поцікавилася ані станом здоров`я дитини, ані де він перебуває. Свідок стверджує, що відповідач не може забезпечити розвиток дитини, матеріально утримувати її, та сприяти її розвитку. Свідок [PERSON] - головний спеціаліст відділу превентивної роботи служби у справах дітей ВМР в судовому засіданні надала наступні покази. З даною сім`єю вона працює з квітня 2023 року. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто разом зі свої співмешканцем перебувають у нетверезому стані. У серпні 2023 року в приміщенні, яке винаймала відповідач, сталася пожежа, внаслідок чого будинок згорів. До пологового будинку відпоідачку забрали у нетверезому стані. Після пологів вона не забрала дитину з пологового будинку, пояснюючи це тим, що їй немає куди забрати дитину. З відповідачем зв`язку немає, за адресою: [ADDRESS] , вона не проживає. [PERSON] переймається тільки своїм співмешканцем батьком дитини, материнські почуття у неї відсутні. Свідок [PERSON] рідна сестра відповідача, в судовому засіданні надала покази, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями протягом останніх семи років. Після того, як вона почала проживати з [PERSON] , не має постійного місця проживання. Сестра зі своїм співмешканцем не мають постійної роботи, все що заробляють на підробітках, пропивають. Після народження [PERSON] вона його покинула у пологовому будинку. Після того їздила до нього лише один раз, в Центр матері і дитини, через те, що її викликали. Свідок повідомила, що сестру бачить один-два рази на місяць, хоча живуть на одній вулиці. Діти відповідача [PERSON] і Варвара, відібрані у неї за рішенням суду на даний час проживають у неї. [PERSON] жодного разу до них не приходила. Відповідач продовжує вести аморальний спосіб життя - зловживає спиртними напоями, палить, проводить час у компанії п`яниць, а тому не може виконувати батьківські обов`язки. В суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~і\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи,\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с.6-9) Діти [PERSON] взяті на облік, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, що підтверджується копіями наказів Служби у справах дітей Вінницької міської ради: щодо [PERSON] , [INFO] наказ №50 від 22.02.2022 (а.с.12); щодо [PERSON] , [INFO] наказ №51 від 22.02.2022 (а.с.13); щодо [PERSON] , [INFO] наказ №74 від 07.03.2023 (а.с. 14); щодо [PERSON] , [INFO] наказ №137 від 08.05.2024. (а.с.15) Згідно з копією довідки №752 від 27.05.2024, виданої КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері і дитини», дитина [PERSON] народилася [INFO] в КНП`ВМКЛ «ЦМ та Д». Дитина недоношена, з малою масою тіла, з гіпоксично-ішемічним ураженням ЦНС, після народження знаходилася у відділенні інтенсивної терапії новонароджених, у важкому стані, з ознаками алкогольної енцефалопатії, у віці 11 діб переведена у відділення патології новонароджених, де знаходиться по теперішній час. Мати дитини [PERSON] , при поступленні в лікарню мала неохайний вигляд, з відчутним запахом алкоголю, має шкідливі звички тютюнопаління та зловживання алкоголем. Жодного разу не відвідувала дитину у відділенні інтенсивної терапії та відділенні патології новонароджених, не цікавилась станом здоров`я дитини, харчуванням та засобами догляду дитину не забезпечує. (а.с.16) З копії акту відвідування дитини за місцем проживання від 03.05.2024 вбачається, що обстежити житлово-побутові умови проживання не було можливості, оскільки двері помешкання ніхто не відчиняв, на телефонні дзвінки мати [PERSON] та її співмешканець [PERSON] не відповідали. Сестра матері [PERSON] , у якої проживають доньки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , повідомила, що [PERSON] кілька місяців не відвідує дівчат, не цікавиться їх життям та здоров`ям, за місцем реєстрації не проживає, на телефонні дзвінки не відповідає. Адміністрація КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням ЦНС та порушенням психіки ВОР» повідомила, що у сина [PERSON] не була вже більше, ніж пів року. З КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері і дитини» теж надійшла інформація, що до новонародженого [PERSON] мати навідалася лише один раз за місяць, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.19) Відповідно до копії листа Вінницького міського центру соціальних служб №01-23/429 від 08.05.2024, у Вінницькому міському центрі соціальних служб перебуває на обліку та отримує соціальну послугу соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах сім`я [PERSON] . За час надання соціальної послуги соціального супроводу, громадянка не виконувала умови договору та індивідуального плану, що були затверджені. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , пологи були передчасними. Дитину помістили до реанімаційного відділення Центру матері і дитини, матері надали місце в палаті пологового будинку. [PERSON] , залишила пологовий будинок та повернулась до [ADDRESS] . Уже без матері дитину перевели до відділення патології новонароджених, де хлопчик перебуває на даний час. Зі слів лікарів, мати дитину не відвідує, не цікавиться станом його здоров`я та не здійснює догляд та утримання. При відвідуванні [PERSON] за вказаною вище адресою її виявлено не було, на телефонні дзвінки вона не відповідає, до Центру не зверталася. (а.с.17) Згідно з копією заяви [PERSON] від 27.05.2024, вона не заперечує проти влаштування її дитини [PERSON] до КНП «Вінницький будинок з ураженням ЦНС та порушенням психіки ВОР» у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. (а.с.18) З копії довідки-характеристики №171 від 30.05.202, виданої Стадницьким старостинським округом Вінницької міської ради, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають у цивільному шлюбі та мають спільних дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Мати зі співмешканцем постійно зловживають алкогольними напоями, ведуть розгульний спосіб життя, перебувають у складних життєвих умовах. Діти часто перебувають в будинку без догляду самі. Власного помешкання родина не має, проживають в найманому будинку. Постійного місця роботи не мають. Мати зі співмешканцем на даний час не можуть повноцінно забезпечити дітей та сумлінно виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до них. (а.с.20) Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області позов Служби у справах дітей Вінницької міської ради до [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Відібрано дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передано дітей на опікування органу опіки і піклування Вінницької міської ради. Стягнуто з [PERSON] на користь дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , аліменти на їх утримання, у розмірі від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. (а.с.46-49) Згідно з висновком Виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/137520 від 30.05.2024 про доцільність відібрання дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, враховуючи ухилення матері від виконання батьківських обов`язків по вихованню та догляду за новонародженим сином, ведення нею асоціального способу життя, її небажання виховувати сина, відсутність у матері житла та доходів для утримання сина, орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне відібрання [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. (а.с. 72-74) Згідно з ч. 1\~ст. 170 СК України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2 - п. 5 ч. 1\~ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У п. 2 - п. 5 ч. 1\~ст. 164 СК України\~зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до ч. 1 - ч. 4\~ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. В даному випадку судом на перше місце поставлено «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дітей на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню їх інтересів (Пункт 1 статті 3). Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки відповідач покинула дитину після народження у пологовому будинку, не відвідувала її, жодним чином не цікавилася станом її здоров`я, не зідйснювала жодних дій, спрамованих на догляд за дитиною, не надавала коштів на її утримання в медичному закладі, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний, аморальний спосіб життя. Дитина [PERSON] з 08.05.2024 перебуває на обліку у Службі у справах дітей Вінницької міської ради, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання, догляду та утримання дитини [PERSON] і залишення дитини з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і виховання, а тому слід відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері без позбавлення її батьківських прав, та враховуючи положення ч. 1\~ст. 170 СК України, передати дитину на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню нею дитини, суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дитини на підставі ч. 3\~ст. 170 СК України. Згідно із ч. 4\~ст. 170 СК України\~при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, або у неї наявні інші обставини, які перешкоджають надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Водночас, суд бере до уваги, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.05.2024 у справі №128/4062/23, стягнуто з [PERSON] на користь дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , аліменти на їх утримання, шляхом перерахування на особисті рахунки дітей у відділенні Держаного ощадного банку України, у розмірі від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення з 04.10.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, вказаним вище рішенням Вінницького районного суду Вінницької області стягнуто аліменти у розмірі частки (50%) від доходів відповідача на утримання трьох дітей. Таким чином, частка доходів відповідача, яка припадає на кожну дитину згідно даного рішення суду, становить по 1/6 частки. Водночас, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з [PERSON] на утримання однієї дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі (25%) від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суж звертає увагу на те, що діти відповідача повинні мати рівні права щодо належного рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, як того вимагає\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», а тому суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі частки від доходів відповідача буде несправедливим по відношенню до її інших дітей, які отримують аліменти у розмірі по 1/6 частки від її доходу кожен. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь та на утримання сина [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню відповідно до\~ст. 191 СК України\~з дня пред`явлення позову, тобто з 31.05.2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. оскільки позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved