Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом та просить суд звільнити з-під арешту майно, яке належало [PERSON] , померлому [INFO] в межах виконавчих проваджень: ВП 29579030, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11796168, тип обтяження: арешт нерухомого майна; та ВП 40105829, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав (спецрозділ) 2839207, вид обтяження: арешт нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконанні у Покровському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (на теперішній час - Нікопольський відділ ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), далі - ВДВС) перебували виконавчі провадження ВП 40105829 та ВП 29579030 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 10066,01 грн. та судових витрат в сумі 220,66 грн. Вказані виконавчі провадження були відкриті на підставі виконавчого листа Орджонікідзевського міського суду від 14.07.2011 по справі №2-385/11. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого спадщину прийняв брат - позивач по справі - [PERSON] . Спадкова справа №116/2024 була відкрита приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. Але на час звернення до суду з цим позовом Свідоцтво про право на спадщину за законом відносно нерухомого майна, яка належало померлому [PERSON] , позивач ще не отримав, оскільки з`ясувалося, що відносно спадкового майна в Реєстрі речових прав наявні записи про накладення арешту на майно спадкодавця. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки 381130759, наявні записи про обтяження, накладені державним виконавцем за такими виконавчими провадженнями: ВП 29579030: постановою про відкриття виконавчого провадження (з накладенням арешту на майно боржника) від 28.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11796168, тип обтяження: арешт нерухомого майна. За даними АСВП, 26.04.2013 виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) - у зв`язку з неможливістю з`ясувати місцезнаходження боржника. ВП 40105829: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.10.2013, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав (спецрозділ) 2839207, вид обтяження: арешт нерухомого майна. За даними АСВП, 28.04.2014 виконавче провадження закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час). У зв`язку з змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, позивач надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Згідно ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як передбачено ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Судом встановлено, що на виконанні у Покровському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (на теперішній час - Нікопольський відділ ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), далі - ВДВС) перебували виконавчі провадження ВП 40105829 та ВП 29579030 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 10066,01 грн. та судових витрат в сумі 220,66 грн. Вказані виконавчі провадження були відкриті на підставі виконавчого листа Орджонікідзевського міського суду від 14.07.2011 по справі №2-385/11. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого спадщину прийняв брат - позивач по справі - [PERSON] . Спадкова справа №116/2024 була відкрита приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. Але на час звернення до суду з цим позовом Свідоцтво про право на спадщину за законом відносно нерухомого майна, яка належало померлому [PERSON] , позивач ще не отримав, оскільки з`ясувалося, що відносно спадкового майна в Реєстрі речових прав наявні записи про накладення арешту на майно спадкодавця. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки 381130759, наявні записи про обтяження, накладені державним виконавцем за такими виконавчими провадженнями: ВП 29579030: постановою про відкриття виконавчого провадження (з накладенням арешту на майно боржника) від 28.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11796168, тип обтяження: арешт нерухомого майна. За даними АСВП, 26.04.2013 виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) - у зв`язку з неможливістю з`ясувати місцезнаходження боржника. ВП 40105829: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.10.2013, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав (спецрозділ) 2839207, вид обтяження: арешт нерухомого майна. За даними АСВП, 28.04.2014 виконавче провадження закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час). Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна може бути знятий тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Вичерпний перелік підстав для зняття арешту безпосередньо державним виконавцем встановлений частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК України). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 статті 1268 ЦК унормовано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, в якій установлено форми власності (статті 13, 41, 142, 143), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1, 13), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 113 і 41). Право на захист права власності на певне нерухоме майно в особи виникає на підставі статей 15, і 16,392 ЦК України. Згідно ст. 317 ч.ч.1,2 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В той же час, відповідно до ст. 319 ч.ч.1,2 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як встановлює ст. 321 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. При цьому в силу ст. 328 ч. 1 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950). Стаття 17 Загальної декларації проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу №1 (1952) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначено в п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм гайном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту їх права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги представника позивача про\~звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved