Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] особа відносно якої вирішується питання: [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, Виконавчий комітет Новоушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) проживали у цивільному шлюбі з 2018 рік по 2021 рік. У цивільному шлюбі народилася дитина: - [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] . Проте, цивільний шлюб Позивача та Відповідача не склався. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, Відповідач не заперечував, щоб дитина проживала разом з Позивачем. Весь цей час Відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні. На сьогоднішній день у дитини до батька немає ніяких почуттів. Також у спілкуванні з Позивачем дитина останнім часом не питає та не цікавиться Відповідачем. Позивач з сином виїхала з місця проживання, бо там ідуть бойові дії і на сьогодні, відповідно довідці від 19.12.2022 року №6811-5002424925 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, син проживає разом з матір?ю, Позивачем за адресою: [ADDRESS] . Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між Позивачем і сином склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, його повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Позивач уклала шлюб з [PERSON] , відповідно Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Дитина знаходяться на обліку в ФОП [PERSON] . Профілактичні щеплення, проводяться регулярні амбулаторні огляди. Нагляд за станом здоров?я дитини на сьогоднішній день здійснює мати. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймає. Відповідно Висновку про стан здоров?я Позивача на момент огляду у психіатра та нарколога захворювань не має. Дитина відвідує Пилипохребтіївський заклад дошкільної освіти «РОСИНКА». Відповідач в садочок дитину не приводив та не з`являвся. На скільки відомо Позивачу Відповідач не звертався до поліції з заявою щодо усунення перешкод у спілкуванні. У відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справді жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування Позивача та його дитини, а з боку Позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов?язки, покладені на нього законом. У зв`язку з цим, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 травня 2024 року було відкрито провадження по цивільній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 3 липня 2024 року підготовче засідання було відкладено та Виконавчий комітет Новоушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, як орган опіки та піклування (смт Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Кам`янець-Подільський район Хмельницької області, Хмельницької області, код ЄДРПОУ - 04407388) залучено до справи у якості третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмет позову. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 9 серпня 2024 року підготовче судове засідання було відкладено. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 10 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, в матеріалах справи від позивача є заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надходило. Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Волноваським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] , народився [INFO] , батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] .(а.с.15) Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дунаєвецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] .(а.с.18) Відповідно до довідки №6811-5002424925 від 19.12.2022 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та відповідно до довідки №6811-5002425067 від 19.12.2022 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з законним представником [PERSON] .(а.с.16-17) Відповідно до довідки видана лікарем загальної медичної практики [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , дитина із багатодітної сім`ї, мати за дітьми доглядає добре, виконує всі рекомендації, вчасно з`являється на огляд з дитиною.(а.с.19) Висновком про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] підтверджено, що захворювань не має.(а.с.20) Довідкою від 05.01.2024 №01 з Пилипохребтіївського закладу дошкільної освіти «РОСИНКА» Новоушицької селищної ради Хмельницької області підтверджено, що [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує заклад, дитина приходить в садочок завжди вчасно, чиста та доглянута.(а.с.21) Як вбачається з висновку виконавчого комітету Новоушицької селищної ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір?ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання, виданим службою у справах дітей селищної ради від 25 липня 2024 року та актом оцінки потреб сім?ї з висновком, виданим відділенням соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді КУ «Центр надання соціальних послуг» Новоушицької селищної ради від 29 липня 2024 року №195. Житловий будинок загальною площею 100 кв.м., житловою площею 65 кв.м., складається з трьох житлових кімнат. В будинку наявне електропостачання, газове та пічне опалення, водопостачання та водовідведення, підключення до мережі Інтернет. У дитини наявне окреме спальне місце, стіл для навчання, шафа для одягу, простір для дозвілля. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезону та віку, засобами гігієни, продуктами харчування тощо. Окрім [PERSON] , в сім?ї проживають ще двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стосунки в сім?ї добрі, діти оточені турботою та любов?ю. Зі слів матері, з батьком [PERSON] зв?язку немає. Останній раз з [PERSON] гр. [PERSON] бачилася, коли дитині було 2 місяці. З того часу батько дитини на зв?язок не виходить, участі у вихованні дитини не бере, ухиляється від виконання батьківських обов?язків, його місце перебування невідоме. Відповідно до пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , жителів с. Пилипи-Хребтіївські, написаних ними власноручно та справжність підпису яких засвідчено старостою сіл Пилипи-Хребтіївські, Іванківці, Соколівка Новоушицької селищної ради [PERSON] , пояснення старости [PERSON] - [PERSON] зареєструвалася разом з дітьми, [PERSON] та [PERSON] , як внутрішньо перемішені особи 19 грудня 2022 року. За час проживання батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , не виявляв цікавості до їх місцезнаходження, не цікавився їхнім життям, не відвідував, не спілкувався з ними, не допомагав матеріально. Місце знаходження його на даний час невідоме. Участі у вихованні [PERSON] не приймав і не приймає. Відповідно до пояснення [PERSON] , матері [PERSON] , жительки [ADDRESS] , біологічний батько дитини зв?язку з ними не підтримує, життям дитини не цікавиться та не допомагає у її вихованні. Фактично з її донькою не проживав, у шлюбі не перебував, були часті сварки, її донька з внуками перебували у неї вдома. На даний час її донька перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Він піклується про дітей. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , на території Пилипохребтіївського закладу дошкільної освіти «Росинка» не з?являвся та [PERSON] , [INFO] , жодного разу не приводив та не забирав, що підтверджується довідкою, виданою директором [PERSON] [INFO] №8. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , в догляді, вихованні та в процесі лікування [PERSON] участі не приймає, що підтверджується довідкою, виданою ФОП, лікарем [PERSON] , м. Дунаївці, 22 липня 2024 року , за місцем перебування дитини на обліку. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] була присутня та пояснила, що [PERSON] пішов з дому та покинув сина на неї фактично з народження. У зареєстрованому шлюбі з ним не перебувала. З того часу батько дитини на зв?язок не виходить, участі у вихованні дитини не бере, будь-якої матеріальної допомоги не надає, не цікавиться його життям, розвитком та подальшою долею. Як внутрішньо переміщена особа проживає в с. Пилипи-Хребтіївські з грудня 2022 року. У серпні 2024 року [PERSON] зателефонувала до матері [PERSON] , яка проживає неподалік від її бабусі у Волноваському районі. Просила її повідомити про розгляд судової справи до [PERSON] , проте вона сказала, що не знає про місцезнаходження сина і зазначила, що діти йому та нікому з їхньої родини не потрібні. [PERSON] пояснила, що позбавлення батьківських прав батька дитини відповідатиме інтересам дитини, оскільки вона створила нову сім?ю, у якій має бути одне прізвище. [PERSON] виховує, як батько, її чоловік - [PERSON] . Вона не може зняти з реєстрації та зареєструвати за новим місцем проживання сина без згоди батька дитини тощо. Згідно з даними витягу з Реєстру територіальної громади, відомості про особу надані з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби на підставі відомостей, отриманих від Ольгинської територіальної громади, номер витягу: 2024/009761676, час формування 14.08.2024 року; отриманого за запитом Новоушицької селищної ради, - [PERSON] , [INFO] , РНОК [NUMBER] , УНЗР [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , дата реєстрації 28.04.2005 року. Територія селища Новотроїцьке Волноваського району Донецької області входить до переліку територій, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Таким чином, здійснити обстеження умов проживання [PERSON] та з?ясувати його думку щодо позбавлення батьківських прав органи опіки та піклування не мають можливості, оскільки ця територія є тимчасово окупованою Російською Федерацією. Батько дитини - [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальший доль, не цікавиться й успіхами, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. У матеріалах справи наявні докази невиконання батьківських обов?язків [PERSON] щодо сина у довоєнний час так і станом на сьогодні. Свою поведінку він не змінює. Гр. [PERSON] покладених законом на батька обов?язків не виконує. Всі питання щодо виховання та розвитку дитини вирішуються його матір?ю - [PERSON] та вітчимом - [PERSON] . Таким чином, в поведінці [PERSON] с вина щодо ухилення від виховання сина і свідомого нехтування своїми батьківськими обов?язками. Спираючись на викладене вище, виконавчий комітет Новоушицької селищної ради як орган опіки та піклування прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В даній ситуації суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше. Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розвиту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України). Для суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції). Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими: Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей. Згідно з наданими позивачем доказами, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з дитиною, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан їх здоров`я, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. На підставі викладеного, суд дійшов переконливого висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що повністю відповідає інтересам дитини. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на нього ст. 150 СК України, відносно малолітньої дитини. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки, позовна заява підлягає до задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн. відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved