Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

до Зборівського районного суду Тернопільської області, за підсудністю, в порядку ст.31 ЦПК України, з Тернопільського міськрайонного суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, КЗ "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Полтавської обласної ради про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.01.2024 у справі №607/599/24, яка набрала законної сили, було залишено без розгляду заяву [PERSON] , подану в порядку окремого провадження та визначено, що у його заяві про встановлення факту родинних відносин наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Таким чином, позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом, згідно якого просить встановити, що він та [PERSON] є родичами, а саме рідним братом та сестрою по батьковій лінії. Позивач вказує, що в 2014 році він дізнався про те, що у його батька - [PERSON] , який вже тривалий час не перебуває у шлюбу з його матір`ю та разом не проживають, є донька [PERSON] . Батько з позивачем не проживав з дитинства, тісних стосунків вони не підтримували, у нього була інша сім`я, то й інформації про те, що в позивача є сестра він не мав. Таку інформацію йому у 2014 році написала мати [PERSON] у соціальній мережі «Однокласники», яка була підписана ім`ям « [PERSON] ». Позивач періодично спілкувався з матір`ю [PERSON] . Дізнався від неї про те, що вони проживали в місті Луганськ, проте з початком антитерористичної операції переїхали в місто Полтава. Мати [PERSON] надсилала позивачу її фото. Через деякий час зв`язок з матір`ю [PERSON] втратився, вона перестала писати позивачу та відповідати на його повідомлення. Позивач відслідковував її сторінку в соціальній мережі «Facebook», з якої дізнався, що вона померла. В подальшому позивачу вдалося відшукати контакти доньки [PERSON] - [PERSON] , яка була повнолітньою. В процесі спілкування [PERSON] повідомила позивачу, що матір [PERSON] насправді звуть не [PERSON] , а [PERSON] та прізвище її [PERSON] , а [PERSON] народилася [INFO] . [PERSON] надіслала позивачу свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області 02 грудня 2011 року, про що того ж числа зроблено відповідний актовий запис №631 в Книзі реєстрації народжень, згідно якого місцем народження [PERSON] є місто Луганськ, а батьком записаний громадянин України - [PERSON] . Також [PERSON] повідомила позивачу, що в них є ще одна малолітня сестра [PERSON] - 2013 року народження, вона та [PERSON] влаштовані у Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради, оскільки перебувають на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, [PERSON] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а [PERSON] - дитини-сироти. З початку повномасштабного вторгнення, вихованців Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради було евакуйовано до Республіки Польща. Відколи позивач дізнався про те, що його сестра по батьковій лінії [PERSON] була поміщена в дитячий будинок, в нього виникло бажання встановити над нею опіку, а також, з метою збереження родинних стосунків, і над її сестрою - [PERSON] - 2013 р.н., для забезпечення їх виховання, здобуття ними освіти, захисту їх прав та інтересів. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просить врахувати, що дитина позбавлена батьківського піклування, тому позивач звернувся з даним позовом з метою збереження родинних стосунків, встановлення опіки над дитиною, захисту прав дитини, а також своїх невизнаних прав. Відповідач [PERSON] надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, заперечень до справи не має. Відповідач [PERSON] повідомлений про час і місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання та в порядку, передбаченому ч.10 ст.187 ЦПК України, оскільки інформація про зареєстроване місце проживання відповідача в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутня. Від представника третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, заперечень не надходило. Від представника третьої особи Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради заперечень не надходило. Залучена до участі в якості третьої особи [PERSON] надала письмові пояснення до справи, згідно яких її матір`ю була [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім неї у матері було ще четверо дітей: [PERSON] - 1993 р.н., [PERSON] - 1993 р.н., [PERSON] - 2011 р.н., [PERSON] - 2013 р.н. Їй відомо, що її мати мала зв`язки з [PERSON] і народила від нього її сестру - [PERSON] - 2011 року народження. [PERSON] періодично приходив до них додому, коли вони жили у м. Луганськ. [PERSON] , який записаний батьком [PERSON] у свідоцтві про її народження не є її біологічним батьком, ніколи не брав участі у вихованні та житті її сестри. Після смерті матері [PERSON] забрали до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради, про що вона повідомила [PERSON] , який в подальшому тісно спілкувався з [PERSON] , має до неї родинні почуття як до сестри, відповідно [PERSON] любить його, вони часто спілкуються. [PERSON] не має заперечень до позову, погоджується з викладеним у позовній заяві. Залучена до участі в якості третьої особи [PERSON] надала письмові пояснення до справи, згідно яких стверджує, що [PERSON] є її сестрою. [PERSON] , який записаний її батьком насправді не є її біологічним батьком, він не брав і не бере участі у житті і вихованні сестри. [PERSON] вона бачила у них вдома орієнтовно у 2010-2011 роках, після того як мати завагітніла, він більше до них не приходив, однак мати розповідала їй, що він є батьком [PERSON] . Мати шукала його у соцмережах, однак знайшла його сина [PERSON] , якому повідомила, що [PERSON] його сестра. Їй відомо, що проводилося дослідження ДНК, яке підтвердило, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Заперечень до справи не має, не заперечує щодо встановлення факту родинних відносин, так як [PERSON] та [PERSON] дійсно є рідними братом та сестрою. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: [PERSON] народилася [INFO] у місті Луганськ Луганської області. Її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис про народження дитини №631 зроблено 02 грудня 2011 року Ленінським відділом ДРАЦС Луганського міського управління юстиції. Вказане стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 02 грудня 2011 року. Третя особа - [PERSON] є дочкою [PERSON] , що стверджується її свідоцтвом про народження [NUMBER] Третя особа - [PERSON] є дочкою [PERSON] , що стверджується її свідоцтвом про народження [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що засвідчує свідоцтво про смерть [NUMBER] Відповідач [PERSON] - [INFO] є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданим 05 березня 1987 року, про що в Книзі реєстрації актів про народження того ж дня зроблено відповідний актовий запис №615. 27 квітня 2023 року позивачем було замовлено молекулярно-генетичне дослідження (ДНК-тест) у Діагностичному центрі ТОВ НМГЦ «ЛеоГєн» для виконання якого було надано біологічні взірці (букальний епітелій) його батька [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . 03 травня 2023 року було отримано результат: молекулярно-генетичного дослідження, згідно якого імовірність батьківства становить 99,99961%. Тобто, з імовірністю 99,99961% батько позивача [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . Позивач пройшов навчання кандидатів в опікуни, піклувальники, що підтверджується довідкою №36 від 14 липня 2023 року. Позивач підтримує спілкування зі своєю сестрою [PERSON] та її сестрою [PERSON] . [PERSON] знає, що в неї є брат, телефонує до позивача по відеозв`язку. [PERSON] та [PERSON] неодноразово казали позивачу про те, що бажали би проживати з ним та його сім`єю та просять забрати їх з дитячого будинку. 05 жовтня та 15 листопада 2022 року позивач звертався до Служби у справах дітей Полтавської обласної військової адміністрації щодо встановлення опіки над його сестрою [PERSON] та з метою збереження родинних стосунків, її сестрою - [PERSON] для забезпечення їх виховання, здобуття ними освіти, захисту їх прав та інтересів. Листом від 07 грудня 2023 року №С-01-46/1/64с та № С-01-46/1/65с Службою у справах дітей Полтавської обласної військової адміністрації надано відповідь на звернення позивача, у якій було проінформовано, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] тимчасово евакуйовані за кордон. Також позивачу роз`яснено способи влаштування дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, тимчасово переміщених за межі державного кордону під час воєнного стану та вказано про те, що організаційно-правові засади провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, в тому числі під час дії на території України надзвичайного або воєнного стану, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (далі - Постанова №866), а також зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2023 р. №576 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо провадження діяльності з усиновлення та влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, в сім`ї громадян України під час воєнного стану», згідно якої діти, які мають статус дитини - сироти, дитини, позбавленої батьківських прав, можуть бути влаштовані виключно в наступні форми сімейного виховання: усиновлення, прийомна сім`я, дитячий будинок сімейного типу, а також під опіку, піклування родичів. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями частин першої, восьмої та дев`ятої статті 7 Сімейного кодексу України України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 259 Сімейного кодексу України п рава та обов`язки, встановлені законом для братів та сестер, мають рідні (повнорідні, неповнорідні) брати та сестри. Брати та сестри, зокрема ті, які не проживають разом, мають право на спілкування. Мати, батько, баба, дід, інші особи, з якими проживають неповнолітні брати та сестри, зобов`язані сприяти їхньому спілкуванню. Повнолітні особи мають право брати участь у вихованні своїх неповнолітніх братів та сестер, незалежно від місця їхнього проживання. Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Факт того, що [PERSON] може бути батьком [PERSON] знайшов своє підтвердження у молекулярно-генетичному дослідженні (ДНК-тест) згідно якого імовірність батьківства становить 99,99961%. Тобто, з імовірністю 99,99961% батько позивача [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , тобто остання є рідною сестрою позивача по батьковій лінії. В свою чергу, факт того, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] не осопрюється учасниками та підтверджений документально свідоцтвом про народження позивача. Факт спорідненості позивача [PERSON] та [PERSON] доводиться також висновком та звітом про проведення генетичної експертизи, проведеної 05 вересня 2024 року лабораторією аналізу генетичного профілю «Papgen», згідно якого [PERSON] та [PERSON] споріднені за другим ступенем побічної лінії (зведені брат та сестра від спільного батька та різних матерів), вірогідність підтвердження спорідненості становить 99,2016 відсотків. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; а частина 3 статті 12, частина 1 статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] є достатньо доведеним, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved