Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Адвокат Риженко Олександр Сергійович звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах [PERSON] з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , в якому просить розірвати договір на виготовлення дивану згідно замовлення 110601 від 11.06.2023 року, укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; розірвати договір на виготовлення пуфа згідно замовлення 140602 від 14.06.2023 року, укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з відповідача на користь позивача 16\~167,50 грн. основної суми (аванс) згідно замовлення 110601 та 2450 грн. основної суми (аванс) згідно замовлення №140602; стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 164\~908,50 грн. за прострочення виконання робіт за Договором на виготовлення дивану згідно замовлення 110601 від 11.06.2023 року та пеню у розмірі 24\~696 грн. за прострочення виконання робіти за Договором на виготовлення пуфа згідно замовлення 140602 від 14.06.2023 року, а також витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено Договір на виготовлення дивану згідно замовлення 110601 від 11.06.2023 року та Договір на виготовлення пуфа згідно замовлення 140602 від 14.06.2023 року. За умовами п.1.1 Договору 110601 виконавець зобов`язується виконати за замовленням замовника роботу із виготовлення дивану з усіма складовими та фурнітурою із власного матеріалу та власними засобами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір в частині виготовлення виробу є договором побутового підряду. Пунктом 2.4 Договору 110601 встановлено, що вартість дивану за Договором становить 32\~335 грн.. Відповідно до п.2.6 Договору 110601 оплата Договору здійснюється у готівковій або безготівковій формі в національній валюті шляхом повної передплати, або шляхом внесення авансу у розмірі 16\~167,5 грн.. Остаточний розрахунок має бути здійснений замовником протягом трьох днів з дня повідомлення про готовність виробу. Позивачем було сплачено відповідачу аванс у розмірі 16\~167,50 грн.. Крім того, згідно п.1.1 Договору 140602 виконавець зобов`язується виконати за замовленням замовника роботу із виготовлення пуфа з усіма складовими та фурнітурою із власного матеріалу та власними засобами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір в частині виготовлення виробу є договором побутового підряду. Пунктом 2.4 Договору 140602 оплата Договору здійснюється у готівковій або безготівковій формі в національній валюті шляхом повної передплати або шляхом внесення авансу у розмірі 2450 грн.. Остаточний розрахунок має бути здійснений замовником протягом трьох днів з дня повідомлення про готовність виробу. На виконання умов Договору позивачем було сплачено відповідачу аванс у сумі 2450 грн. Пунктом 3.3 Договору 110601 і 140602 передбачено, що виготовлення виробу починається не пізніше наступного робочого дня після здійснення оплати. У відповідності до п.3.8 вказаних Договорів термін виготовлення замовлення становить 25 робочих днів та 2-6 днів на доставку товару із виробництва до Києва. У разі виникнення непередбачуваних обставин (форс-мажор) або відсутності тканини чи інших елементів виробу, термін виготовлення може бути збільшено, про що виконавець повідомляє замовника завчасно. За Договором 110601 замовник здійснив оплату 12.06.2023 року, відповідно виконавець мав приступити до виконання замовлення 13.06.2023 року та диван мав би бути виготовлений 23.07.2023 року. За Договором 140602 замовник здійснив оплату 14.06.2023 року, відповідно виконавець мав приступити до виконання замовлення 15.06.2023 року та пуф мав би бути виготовлений 25.07.2023 року. Проте, відповідач жодного повідомлення про готовність виробу не надсилав, в свою чергу позивач неодноразово зв`язувалась із відповідачем щодо виконання договору, проте останній так і не приступив до виконання робіт. На прохання повернути аванс за Договорами, відповідач надала бланк заяви для повернення та свої реквізити Нової пошти для відправлення заповнених бланків, які позивач заповнила та надіслала 11.09.2023 року, проте відповідач відправлення не отримала, у зв`язку з чим воно було утилізоване за закінченням строку зберігання. 05.12.2023 року позивачем було направлено вимогу про повернення суми попередньої оплати, яка була повернута у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. За підрахунком позивача сума пені за вказаними договорами у розмірі 3% за кожний день прострочення виконання робіт становить 164\~908,50 грн. та 24\~696 грн.. Відповідачем ФОП [PERSON] надано до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що між позивачем та відповідачем було досягнуто усної домовленості про поставку та виготовлення товару, договір не підписувався зі сторони [PERSON] , факт оплати зі сторони позивача у розмірі 18\~620,50 грн. відповідач визнає. Відповідач через вторгнення з боку рф знаходиться за кордоном вже другий рік та не отримувала кореспонденції від позивача, тому не отримувала заяву про отримання коштів. Всі документи було знищено під час артилерійських обстрілів. Як тільки відповідач отримав матеріали позовної заяви до ознайомлення, вказані кошти були повернуті по реквізитам позивача, зазначені у позові. Вказує, що не отримувала від позивача вимог про повернення коштів. Не визнає вимоги позивача про розірвання договору, оскільки зазначені договори не укладались та не було досягнуто істотних умов договору, а тому заперечує й щодо нарахування 3%, інфляційних нарахувань, пені. Вважає, що обов`язок щодо повернення коштів не настав у відповідача, оскільки сторони не домовились про подальшу співпрацю, істотні умови договору, зокрема предмет договору та термін виготовлення товару. Також заперечує проти задоволення суми правничої допомоги за недоведеністю. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Подані адвокатом Сироватченко М.А. заяви по суті справи судом не приймаються до уваги у зв`язку з відсутністю повноважень останнього на представлення інтересів відповідача у суді. Відповідну заяву також подано до суду адвокатом Сироватченко М.А.. Ухвалою суду від 22.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Ухвалою суду від 29.02.2024 року закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення суми авансу за Договором на виготовлення дивану згідно замовлення 110601 від 11.06.2023 року у сумі 16\~167 гривень 50 копійок за Договором на виготовлення пуфа згідно замовлення 140602 від 14.06.2023 року у сумі та 2450 гривень. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання договорів та стягнення суми пені підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд повідомлялась, причини неявки суду не повідомила. У відповідності\~до ч.1,\~3,\~4\~ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність нез`явившихся осіб за наявними матеріалами справи. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За приписом ч.1ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13\~та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст.83 ЦПК України\~не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України\~особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст.12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.2, п.4, п.6 - п.7 ч.2 ст.43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч.8 ст.279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені в заявах по суті і докази, надані до суду. Судовим розглядом встановлено, що 11 червня 2023 між відповідачем ФОП [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір на виготовлення ліжка згідно замовлення 110601 від 11.06.2023 року. Згідно із п. 1.1. Договору, виконавець зобов`язувався виконати за замовленням роботу із виготовлення ліжка усіма складовими та фурнітурою із власного матеріалу та власним засобами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір в частині виготовлення виробу є договором побутового підряду. Відповідно до п. 1.2. Договору, істотні умови договору визначаються сторонами у бланку замовлення. Підписи сторін та бланку замовлення свідчать про погодження усіх істотних умов договору та про факт укладення договору. Пунктом 1.3. Договору визначено, що підписання бланку замовлення замовник підтверджує, що йому надано усю необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також інші відомості, що стосуються договору. Узгодження поточних питань пов`язаних з виконанням умов договору, відбувається шляхом обміну електронними листами та/або шляхом обміну повідомленнями за допомогою мобільних додатків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо за номером телефону, вказаному замовником у бланку замовлення та/або телефоном ( п. 1.4. договору). Відповідно до п.п. 2.4., 2.5., 2.6. Договору вартість ліжка становить 32 335 грн. Вартість роботи виконавця за договором становить 1400 грн. (доставка -600 грн. по м. Київ, занос 300 грн. якщо є ліфт, у разі якщо ліфт відсутній, або не працює оплата 100 грн. за поверх, збірка ліжка 500 грн.), яка включається до ціни договору. Оплата договору здійснюється у готівковій або безготівковій формі в національній валюті шляхом повної передплати, або шляхом внесення авансу у розмірі 16\~167,50 грн., що зазначається в графі «Передплата, форма розрахунку». Остаточний розрахунок має бути здійснений замовником протягом трьох днів з дня повідомлення про готовність виробу. Згідно із п. 3.8. Договору термін виготовлення замовлення становить 25 робочих днів та 2-6 днів на доставку товару із виробництва до Києва. У разі виникнення непередбачуваних обставин (форс-мажор) або відсутності тканин чи інших елементів Виробу термін виготовлення може бути збільшено, про що виконавець повідомляє замовника завчасно. Зі змісту позову та пояснень представника позивача вбачається, що між сторонами було узгоджено усі істотні умови договору побутового підряду на виготовлення ліжка. Судом встановлено, що позивачем належним чином виконані умови договору, внесено на користь відповідача суму авансу у розмірі 16\~167,50 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 12.06.2023 року та не заперечується відповідачем у справі. Крім того, встановлено, що 14 червня 2023 між відповідачем ФОП [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір на виготовлення пуфа згідно замовлення 140602 від 14.06.2023 року. Згідно із п. 1.1. Договору, виконавець зобов`язувався виконати за замовленням роботу із виготовлення пуфа з усіма складовими та фурнітурою із власного матеріалу та власним засобами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір в частині виготовлення виробу є договором побутового підряду. Відповідно до п. 1.2. Договору, істотні умови договору визначаються сторонами у бланку замовлення. Підписи сторін та бланку замовлення свідчать про погодження усіх істотних умов договору та про факт укладення договору. Пунктом 1.3. Договору визначено, що підписання бланку замовлення замовник підтверджує, що йому надано усю необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також інші відомості, що стосуються договору. Узгодження поточних питань пов`язаних з виконанням умов договору, відбувається шляхом обміну електронними листами та/або шляхом обміну повідомленнями за допомогою мобільних додатків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо за номером телефону, вказаному замовником у бланку замовлення та/або телефоном ( п. 1.4. договору). Відповідно до п.п. 2.4., 2.5., 2.6. Договору вартість пуфа становить 4900 грн. Вартість роботи виконавця за договором становить 0 грн. (доставка -0 грн. по м. Київ), разом з диваном яка включається до ціни Договору. Оплата договору здійснюється у готівковій або безготівковій формі в національній валюті шляхом повної передплати, або шляхом внесення авансу у розмірі 2450 грн., що зазначається в графі «Передплата, форма розрахунку». Остаточний розрахунок має бути здійснений замовником протягом трьох днів з дня повідомлення про готовність виробу. Згідно із п. 3.8. Договору термін виготовлення замовлення становить 25 робочих днів та 2-6 днів на доставку товару із виробництва до м.Києва. У разі виникнення непередбачуваних обставин (форс-мажор) або відсутності тканин чи інших елементів Виробу термін виготовлення може бути збільшено, про що виконавець повідомляє замовника завчасно. Зі змісту позову та пояснень представника позивача вбачається, що між сторонами було узгоджено усі істотні умови договору побутового підряду на виготовлення пуфа. Судом встановлено, що позивачем належним чином виконані умови договору, внесено на користь відповідача суму авансу у розмірі 2450 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.06.2023 року та не заперечується відповідачем у справі. З долучених до позовної заяви доказів, встановлено, що 11.09.2023 року на адресу відповідача, зазначену у договорі, позивачем надіслано заяви про повернення суми авансів, внесених на виконання вищевказаних Договорів, із зазначенням реквізитів позивача для перерахування коштів. Згідно трекінгу з сайту Нової Пошти зазначена посилка була відправлена на утилізацію за закінченням зберігання. Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договорами підряду, на адресу відповідача, зазначену у Договорі, позивачем направлено рекомендований лист вимогу від 05.12.2023 року про повернення суми оплати в розмірі 16\~167, 50 грн. та 2450 грн.. Зазначена кореспонденція була повернута за закінченням терміну зберігання. Згідно із ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Так, за змістом ст. ст.3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.\~611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.615 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 1 ст.837 ЦК України\~установлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно із ч. 1 ст.839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.846 ЦК України\~строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.849 ЦК України\~замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Розірвання договору у зв`язку з істотним порушенням умов договору та право на відшкодування збитків також закріплене ч.1 ст.652 та ч.5 ст.653 ЦК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що замовлення згідно укладених Договорів на виготовлення дивану та пуфа не виконані, що свідчить про порушення відповідачем умов Договорів підряду. З урахування викладеного позовні вимоги [PERSON] про розірвання Договору про виготовлення дивану згідно замовлення 110601 від 11.06.2023 року та Договору про виготовлення пуфа згідно замовлення 140602 від 14.06.2023 року підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає наступне. Пунктом 7.1. Договору визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором. Відповідно до п. 3.3. та 3.8. Договору, виготовлення виробу починається не пізніше наступного робочого дня після здійснення оплати та становить 25 робочих днів, в тому числі 2-6 днів на доставку товару. Згідно із до п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Так, позивачем нарахована пеня за Договором 110601 за період з 23.07.2023 року по 08.01.2024 року у розмірі 164\~908,50 грн, а також пеня за Договором 140602 за період з 25.07.2023 року по 08.01.2024 року у розмірі 24\~696 грн. Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Суд врахував, що відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В силу положень ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність. З метою дотримання розумності та справедливості, а також враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає необхідним зменшити нарахований позивачем на підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки, та стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 4900 за Договором від 14.06.2023 року та у розмірі 32\~335 грн. за Договором від 11.06.2023 року, тобто у сумі, співмірній розміру заподіяних позивачу збитків внаслідок невиконання зобов`язання з виготовлення і доставки ліжка та пуфа. Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Положеннями ст.89\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Крім того, згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, приймаючи до уваги результат розгляду справи, а також те, що позивач відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, належний до сплати судовий збір в розмірі 2794,74 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial