Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди, в якому просив стягнути із останнього 56695,24 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, 15000,00 грн. моральної шкоди, 9000,00 грн. витрати на авто товарознавчу експертизу, 8000,00 грн. витрати по оплаті правничої допомоги, та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19.11.2023 року біля міста Обухів, на автодорозі Київ-Знамянка 46 км, сталась ДТП за участю належного [PERSON] автомобіля Fiat Doblo д.н.з. [NUMBER] та автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Обухівського районного суду Київської області від 07 грудня 2023 року у справі № 372/5934/23 [PERSON] , було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», (поліс №216976363) згідно страхового полісу, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000 грн. 06.02.2024 року АТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 85 500 грн. Франшиза 1500 грн. Різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана через законодавчі обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу. Позивач вважає, що саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно висновку\~експерта розмір\~матеріальних збитків\~заподіяних в\~результаті ДТП,\~що відбулося\~19.11.2024\~року,\~власнику автомобіля\~марки Fiat\~Doblo\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~станом на\~дату події\~складає:\~189047,03 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 275\~123 грн. 04 коп. Згідно висновку судового експерта [PERSON] від 29 січня 2024 року №009/2024 ринкова вартість легкового автомобіля Fiat Doblo д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому стані після ДТП (утилізаційна вартість або залишки), складає 46851,79 грн. Оскільки страхова виплата не покриває понесених позивачем збитків, позивач звертався до відповідача з проханням відшкодувати дану різницю, однак отримав відмову. Позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між реальною шкодою та страховою виплатою у розмірі 56 695 грн. 24 коп. Неправомірними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, що полягала у порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовжувати активне, звичне для нього та його сім`ї життя. 17.07.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження ,призначено судове засідання. 12.08.2024 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив, в якому просив відмовити у позовних вимогах щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, моральну шкоду визнав в сумі 5000,00 грн., та просив зменшити розмір витрат на правову допомогу. 19.09.2024 року представник третьої особи ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - Мамедова І. подала до суду пояснення щодо позовної заяви, в яких зазначила позивач та страховику досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Та страховик у встановлені законом строки повністю виконав свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм Закону. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Інші учасники в судове засідання не з`явились просили розглядати справу без їх участі на підставі поданих ними відзиву та поясненнях. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що 19.11.2023 року о 12 год. 30 хв. Київська область, на автодорозі Київ-Знам`янка 46 км., [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , під час повороту ліворуч не дав дорогу транспортному засобу автомобілю «Fiat Doblo» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу - [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність як позивача (поліс №213372805), так і відповідача (поліс №216976363), була застрахована в ПрАТ «Арсенал Страхування. Власником автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] є батько відповідача [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до полісу №216976363 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума на одного потерпілого складає 160000,00 грн. (сто шістдесят тисяч) та особливими умовами використання ТЗ є те, що до керування допущені особи з водійським стажем менше трьох років та/або водійський стаж страхувальника менше трьох років. В той же день, а саме 19.11.2023 про ДТП повідомлено страхову компанію (повідомлення здійснила в телефонному режимі мати відповідача). 22.11.2023 року представником страхової компанії складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В силу ст.5 зазначеного вище Закону об`єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: - з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; - з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; - з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; - з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; - з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; - з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно наданому суду висновку експерта №005/2024 від 15.01.2024, проведеного судовим експертом [PERSON] вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ (навіть з врахуванням коефіціента фізичного зносу деталей) перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля на момент ДТП. Тому, враховуючи приписи ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», автомобіль «Fiat Doblo» д.н.з. [NUMBER] вважається фізично знищеним, та його власнику страховою компанією повинно було відшкодовуватися різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку експерта №005/2024 від 15.01.2024, проведеного судовим експертом Кипа С.М. вартість автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. [NUMBER] станом на момент ДТП - 19.11.2023 - складає 189047,03 грн. Відповідно до висновку експерта №009/2024 від 29.01.2024, проведеного судовим експертом Кипа С.М. ринкова вартість автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому в результаті ДТП, що відбулося 19.11.2023 року, стані (утилізаційна вартість або залишки) складає 46851,79 грн. 189047,03 грн. (вартість автомобіля на момент аварії) - 46851,79 грн.(утилізаційна вартість) = 142195,24 грн. (сто сорок дві тисячі сто девяносто пять гривень 24 коп.). Вищезазначена сума повністю підпадає під страховй ліміт, вказаний в полісі № [NUMBER] обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де страхова сума на одного потерпілого складає 160000,00 грн. Отже, можна стверджувати на підставі наданих третьої особою без самостійних вимог доказів, що позивач досяг згоди із страховою компанією «Арсенал Страхування» про виплату йому не всієї суми матеріального збитку, на якому він наполягає відповідно до висновку експерта (142\~195,24 грн), а лише на частку передбаченої законодавством виплати в розмірі 87\~000 грн., добровільно не скориставшись своїм правом отримати відшкодування у повному обсязі. В зв`язку із чим суд вважає не справедливим покладення обов`язку відшкодувати матеріальний збиток на відповідача, якщо такий матеріальний збиток знаходиться в межах ліміту страхового відшкодування, тобто 142\~195,24 грн. в межах 160\~000 грн., в зв`язку із добровільною згодою позивача отримати від страхової компанії відшкодування в розмірі узгодженої суми 87\~000 грн. Тобто, згода позивача отримати відшкодування від страхової компанії в розмірі, який майже вдвічі менше ліміту страхового відшкодування 87\~000 зі 160\~000 грн., не може мати наслідком покладення обов`язку відшкодувати різницю матеріальної шкоди на винуватця дорожньо-транспортної пригоди. В інакшому випадку, це б зводило нанівець суть страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яке забезпечує винуватцю дорожньо-транспортної пригоди право розраховувати на звільнення від матеріальної відповідальності при збитку меншому ніж 160\~000, як ліміту страхового відшкодування. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Враховуючи той факт, що фактичний розмір завданої ДТП шкоди не перевищує суми страхового ліміту на одну особу, передбачену страховим полісом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача [PERSON] шкоди, завданої ДТП, яке сталося 19.11.2023 необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач безпідставно покладає на відповідача частину обов`язку страховика з відшкодування шкоди у межах страхового ліміту. Тому суд приходить до висновку про відмову у позові в цій частині. Суд також відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у зв`язку із відмовою у задоволенні вимоги про відшкодування шкоди, завданої ДТП. Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження N 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивач зазначив про те, що моральна шкода полягала у тому, що дана ДТП призвела до емоційно-душевного переживання, підняття тиску та підвищення серцебиття. У позивача був порушений сон, пригнічений стан та підвищена дратівливість, на достатньо тривалий час позивач залишився без особистого транспортного засобу, що змусило його відчувати дискомфорт, відчути зміну повсякденної рутини, докладати додаткових зусиль для організації звичайного укладу життя. Порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Враховуючи вищевикладене та те, що неправомірними діями відповідача, які призвели до значних пошкоджень транспортного засобу позивача, останній зазнав моральних страждань, а тому суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо розміру відшкодування моральної шкоди, та присуджує до стягнення з винуватця ДТП моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн. А отже, позовні вимоги задоволено судом на 21%. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 254,35 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1680,00 грн., а всього 1934,35 грн.

Outcome: partial