Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач звернувся в червні 2024р. до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10 644.55 грн. та судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 15.07.2022р. о 14.30год в м.Івано-Франківську по вул.Старозамкова,2 сталася ДТП за участю застрахованого у позивача ТЗ марки Mercedes д.р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки Mercedes д.р.н. [NUMBER] , обидва автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою суду від 04.08.2022р. [PERSON] визнано винним та притягнено до адмінвідповідальності за ст.122-4 та ст.124 КУпАП. У зв`язку зі зверненням до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування власника марки Mercedes д.р.н. [NUMBER] , позивачем 04.08.2022р. виплачено страхове відшкодування у сумі 10 644.55 грн. Представник позивача просив позов задовольнити, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в т.ч. на сайті судової влади. Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2022р. о 14.30год в м.Івано-Франківську по вул.Старозамкова,2 сталася ДТП за участю застрахованого у позивача ТЗ марки Mercedes д.р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та\~ припаркованого автомобіля марки Mercedes д.р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с.7). Обидва автомобілі отримали механічні ушкодження. Відповідач покинув місце події однак вину у суді визнав пояснивши, що він здійснював розгрузку із свого ТЗ, пошкоджень не бачив іншого автомобіля, тому покинув місце події, розкаюється. Разом з тим, саме [PERSON] 19.07.2022р. подав в ПАТ «Страхова група «ТАС» повідомлення про ДТП, де вказав що він коли припарковувався зачепив інше авто, при цьому надав дані щодо іншого ТЗ в т.ч. власника автомобіля (а.с.9-10). Постановами Івано-Франківського міського суду від 04.08.2022р. [PERSON] визнано винним та притягнено до адмінвідповідальності за ст.122-4 та ст.124 КУпАП (а.с.4-5). Цивільно-страхова відповідальність ТЗ відповідача згідно полісу від 30.11.2021р. застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС», по 29.11.2022р. включно (а.с.6). Володілець ТЗ марки Mercedes д.р.н. [NUMBER] [PERSON] , звернувся до позивача із заявою від 02.08.2022р. про виплату страхового відшкодування, складено Акт огляду, ремонтну калькуляцію, Страховий акт (а.с.11-18). Позивачем 04.08.2022р. виплачено страхове відшкодування [PERSON] у сумі 10 644.55 грн. (а.с.19). Страховим випадком відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч.16 статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування"). Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Отже, страхова компанія забезпечує відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (третіх осіб) та захист майнових інтересів страхувальників, відповідальність яких застрахована і з якими наявні договірні відносини. Щодо самої визначеної суми матеріального збитку за даним страховим актом, відповідач\~ пояснень не надавав, не погоджуючись із самим стягненням з нього виплаченої шкоди, оскільки він інвалідом ІІ групи і коштів немає. Згідно підпункту в) п.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Позивач доводив в позові, що оскільки іншій третій особі була виплачена шкода завдана в ДТП, така підлягає стягненню саме з водія - відповідача (винної особи в ДТП) в користь позивача на підставі п.38.1.1в) вказаного закону, оскільки водій покинув місце ДТП, іншого матеріали справи не містять. Як слідує з вимог ч.1 ст.1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", регулюють правовідносини щодо регресу. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, право вимоги позивача до відповідача виникло на підставі вищевказаного. За таких обставин та доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, іншого на спростування вказаного стороною відповідача жодного доказу не надано. Відповідно до правил ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які поніс позивач зокрема на сплату судового збору в розмірі 3028.00грн. На підставі ст.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.15, ч.1 ст.1191 ЦК України,

Outcome: approved