Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулась до суду із позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява мотивована тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] , помер [INFO] . Дитина [PERSON] з 17.01.2024 по теперішній час перебуває на обліку Служби у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах. Підставою для взяття на облік [PERSON] стало ухилення матері від належного виконання батьківських обов`язків. Мати [PERSON] - [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями, не піклується про свою доньку, не цікавиться її навчанням та розвитком, не контролює поведінку та проведення вільного часу, внаслідок чого дитина систематично прогулювала заняття у Вінницькому ліцеї №18, часто не ночувала вдома, проводила час у сумнівних компаніях, де вживала заборонені речовини. Через асоціальну поведінку матері тривалий час не сплачувалися комунальні послуги за житло, у якому мешкала сім?я, що призвело до утворення великої заборгованості, яку мати не змогла сплатити. Восени 2023 року [PERSON] продала трикімнатну квартиру по [ADDRESS] , внаслідок чого дитина з матір?ю залишилися без житла. Оскільки дитина [PERSON] не мала місця проживання, у грудні 2023 року дівчинка самостійно знайшла прихисток у ГО «Кризовий центр «Ми-поруч». За допомогою працівників центру [PERSON] отримала необхідний одяг, була влаштована на навчання до Вінницько-Хутірського ліцею та пройшла необхідне медичне обстеження. Під час перебування у центрі дитина проявила себе з позитивної сторони, належно себе поводила, позбавилася від шкідливих звичок та із задоволенням відвідувала навчальний заклад. Протягом часу перебування дитини у центрі мати зовсім не цікавилася донькою та не надавала жодної матеріальної допомоги, не виявила бажання повернути дитину собі на виховання. Під час співбесіди з працівниками Служби у справах дітей [PERSON] розповіла про довготривале систематичне зловживання її матір?ю спиртними напоями, про відсутність у неї належного одягу та харчування в сім?ї, про погане ставлення матері до неї. Дівчинка повідомила, що не бажає повертатися на проживання до матері та не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. З 04.03.2024 по теперішній час дитина [PERSON] перебуває на повному державному утриманні у КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». У зв`язку із викладеним Служба у справах дітей ВМР просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі частки від усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом (18.03.2024) і до досягнення нею повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Марценюк Л.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених в позові та просила їх задовольнити. Додатково суду зазначила, що дитина [PERSON] на даний час не може бути передана під опіку (піклування) повнолітнім сестрам, оскільки жодна з її старших сестер поки не виявила бажання взяти дитину до себе на опікування. Окрім того, позивачу слід провести відповідні юридичні процедури з виявлення можливості передачі [PERSON] під опікування одній з її повнолітніх сестер. У зв`язку з наведеним є необхідність передачі дитини на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради. На запитання суду повідомила, що відповідач по справі, мати дитини, поки не виявила бажання повернути дитину собі на виховання, вона вже тривалий час не проявляє щодо дитини материнської турботи, свою асоціальну поведінку не змінила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час проведення судового розгляду повідомлялась належним чином, при причини неявки до суду не повідомлено. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , повідомила, що вона є головою ГО «Кризовий центр «Ми-поруч». Зазначила, що дитина [PERSON] 18.12.2023 поступила до ГО «Кризовий центр «Ми-поруч», вночі, одягнена не по сезону та брудна, потребувала допомоги психолога. Зазначила, що дитина у своїх соціальних мережах розмістила повідомлення про те, що їй немає де ночувати. Працівники ГО «Кризовий центр «Ми-поруч» почали встановлювати обставини і з`ясовували, що [PERSON] дві доби перед цим ночувала у нежитлових (промислових) приміщеннях м. Вінниці. [PERSON] повідомила, що їй немає де проживати, мати її не пустила до себе на роботу, щоб переночувати. Зазначила, що дитина телефонувала до матері, яка в розмові проявила байдужість до дитини, не приїхала, щоб її забрати до себе. Вказала, що дитина з вересня 2023 року не відвідує шкільні заняття. Кілька разів відповідач, під час спілкування, була в стані алкогольного сп`яніння та зацікавленості щодо долі дитини не проявляла. З лютого 2024 року відповідач перестала виходити на зв`язок, не брала слухавки. Старша дочка відповідача повідомила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, особливо після смерті чоловіка. [PERSON] перебувала в центрі з 18.12.2023 по 04.03.2024, і за цей час мати дитини жодного разу не навідувалась до неї. Наразі [PERSON] перебуває в КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації». Зазначила, що [PERSON] розповідала про те, коли вона перебувала з матір`ю, [PERSON] , вона (дитина) часто не ночувала вдома, вживала заборонені речовини, палила, мала статеві контакти з різними особами. Свідок вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків і свою поведінку не виправляє. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка працює вихователем-методистом у КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації», суду повідомила, що [PERSON] перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації з березня 2024 року. Зазначила, що дитина намагається спілкуватись з матір`ю, однак остання проявляє до дитини байдужість. Дитина до їх Центру потрапила занедбана. До Кризового центру дитина проживала на вокзалі, займалась бродяжництвом та проводила час у сумнівних компаніях. За цей період мати відвідувала дитину один раз. З 18.03.2024 мати дитиною не цікавиться. Свідок зазначила, що вона неодноразово телефонувала до відповідача, однак після того, як [PERSON] дізнавалась хто телефонує, на дзвінки більше не відповідала. Свідок вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків і свою поведінку не виправляє. Відповідно до ч. 1,2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , суду повідомила, що мати до неї не телефонує вже більше двох місяців. За час проживання з матір`ю, остання нею не цікавилась, її навчанням не займалась. Повідомила, що мати вигнала її з дому після сварки, сказала «Іди ночуй, де хочеш». Зазначила, що два дні ночувала на вокзалі. Вказала, що мати кожного дня вживає спиртні напої, та коли вона була в стані алкогольного сп`яніння, виганяла її з дому. [PERSON] не заперечила щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неї і вважає, що це відповідатиме її інтересам. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, враховуючи думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.2010 (а.с. 7). Батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.08.2020 (а.с. 13). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Вінницької міської ради №14 від 17.01.2024, [PERSON] взято на облік, як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків з виховання дитини (а.с. 14). З листа КЗ «Вінницький ліцей №18» від 18.12.2023 №334, адресованого начальнику Служби у справах дітей Вінницької міської ради, слідує, що [PERSON] , учениця 8-Д класу, систематично відсутня на уроках. Дана учениця не відвідує навчальний заклад з 7 вересня 2023 року. У жовтні місяці було написано доповідну та звернення до ювенальної поліції. До цього класний керівник [PERSON] , соціальний педагог [PERSON] та заступник директора з НВР [PERSON] намагалися зв`язатися з ученицею та мамою [PERSON] , але трубку ніхто не брав, намагались знайти її за домашньою адресою [ADDRESS] , проте двері ніхто не відчинив. 13.11.2023 року мама учениці звернулась до класного керівника і попросила додати її у Вайбер-групу класу. На запитання чому дитина не відвідує заклад мати відповіла, що у сім?ї складна ситуація і що 15 листопада дитина буде на уроках. Класний керівник повідомила маму, що її запрошують до адміністрації закладу 20.11.2023 на 8.00. 15 листопада [PERSON] з`явилася на уроки. Написала пояснювальну записку про причину відсутності в закладі, де вказала, що у зв?язку з продажем житла були певні формальності де потрібна була її присутність. Також вказала, що особистого номера телефону не має і зв?язок заклад може мати лише через номер телефона мами. Класним керівником та соціальним педагогом була проведена бесіда в якій учениця пообіцяла відвідувати навчальні заняття. В цей же день 15.11.2023 під час третього уроку пролунав сигнал «повітряна тривога», під час евакуації до укриття учениця самовільно пішла додому. Після обіду 15.11 сестра [PERSON] - [PERSON] через мережу Вайбер повідомила, що 16.11 учениці не буде на уроках, у зв?язку з відвідуванням лікаря. З того часу з 16.11 більше учениця [PERSON] до закладу не з?являлася. Також до закладу не з?являлась і її мати, 20.11 вказавши, що працює і немає часу. На запитання чому дитина не відвідує уроки відповіла, що хворіє. Наступні намагання зв?язатися з мамою були марні. Зі слів учнів, які проживають за адресою [ADDRESS] , дізнались, що родина [PERSON] виїхала з квартири де проживали. 18.12.2023 року адміністрація закладу дізналась, що учениця [PERSON] ночувала в кризовому центрі «Ми поруч», про що повідомили з даного центру. [PERSON] повідомила в мережі Інстаграм, що їй нема де проживати і ночувати, і подруга підказала їй звернутися до кризового центру. Всі намагання КЗ «Вінницький ліцей №18» зв?язатись з мамою були марними. За словами сусідів мати зловживає спиртними напоями, та заохочує до цього [PERSON] (а.с. 16-17). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] від 29.01.2024 за №46, [PERSON] не цікавилася навчанням [PERSON] , не відвідувала батьківські збори, ігнорувала телефонні дзвінки класного керівника та адміністрації. При потребі завжди неохоче йшла до діалогу. Шкільним життям [PERSON] періодично цікавилась сестра (а.с.18-19). Згідно листа ГО «Кризовий центр «Ми поруч» за №7/24 від 08.01.2024, 18 грудня 2023 року в центр поступила малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , без законних представників. За словами дівчинки вона третю добу була змушена шукати місце для перебування і ночівлі, так як мама не змогла залишити її ночувати біля себе. Після опитування дитини було виявлено (зі слів дитини) наступне: дитина проживала з мамою і сестрами, племінниками у [ADDRESS] . За три тижні до вступу в центр квартира була продана і ймовірно куплена частина будинку у с. Людавка, Жмеринської ОТГ. З 5 років дитина залишалась на самоті, більшість часу проводила на вулиці. Мати не переймалась через відсутність дочки ввечері чи вночі. Дитина стверджує, що мала досвід паління, вживання наркотичних і алкогольних речовин, мала сексуальні контакти з різними партнерами, з 7 вересня 2023 року дівчинка не відвідувала ЗОШ №18 ВМР. ГО «Кризовий центр «Ми поруч» була опитана мама дитини [PERSON] , [INFO] . З її слів дитина мала ночувати у подружки, контактів, адреси і інших даних подруги назвати не змогла. На запрошення з`явитись наступного дня з документами до дитини не відреагувала. При особистій зустрічі з працівником центру підписала заяву на їх перебування в центрі і отримання соціальних послуг (інформування, консультування, натуральна допомога). Під час підписання пакету документів жінка знаходилась в стані алкогольного сп?яніння. 19.12.2023 ГО «Кризовий центр «Ми поруч» було повідомлено відділ ювенальної превенції, отримані консультації у центрі соціальних служб, службою у справах дітей щодо подальшої долі дитини. Станом на 08.01.2024 відповідач не приймала участі у вихованні дитини, не з?являється по місцю знаходження дитини ( [ADDRESS] ), не цікавиться дитиною, не підтримує контакт по телефону чи особисто. Дитина пройшла огляд профільних спеціалістів, дитина потребує лікування зубів, постійного носіння окулярів. Початок лікування зубів запланований на 10.01.2024 і буде проводитись за рахунок ГО «Кризовий центр «Ми поруч», які також оплатять виготовлення окулярів по виданому рецепту лікаря (а.с. 20-21). Відповідно до листа ГО «Кризовий центр «Ми поруч» за №35/23 від 04.03.2024, [PERSON] перебувала у ГО «Кризовий центр «Ми поруч» цілодобово з 18.12.2023 по 04.03.2024, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах відповідно до заяви матері [PERSON] від 18.12.2023 (а.с. 22). З листа з Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 19.01.2024 за №153мр/231-24, який адресований начальнику Служби у справах дітей ВМР [PERSON] , слідує, що працівниками поліції встановлено, що 17.12.2023 між [PERSON] та [PERSON] виник словесний конфлікт, під час якого мати перебувала у стані алкогольного сп?яніння, використовуючи безпідставні приводи для конфлікту, вигнала малолітню [PERSON] з дому в пізню пору доби, при цьому висловлювала не бажання її бачити та намір відмовитися від неї. Як повідомила малолітня [PERSON] , що у соціальній мережі Інстаграм вона дізналася про наявність кризового центру «Ми - поруч», куди одразу звернулася по допомогу та їй надали прихисток. Окрім того працівники центру забезпечили останню необхідними умовами для проживання, одягом, необхідною медичною допомогою, влаштували на навчання до Вінницько-Хутірського ліцею. Також стало відомо, що мати веде антигромадський спосіб життя, постійно зловживає алкогольними напоями, не проявляє материнської турботи та поваги, не піклується про здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток дочки. 17.01.2024 працівниками ювенальної превенції відділення поліції №1 Вінницького РУП з матір?ю неповнолітньої [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо неналежного виконання батьківських обов?язків. В подальшому відносно останньої було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 184 КУпАП, який направлений до Вінницького міського суду для прийняття рішення по суті. Раніше [PERSON] надаючи пояснення зазначила, що має намір відмовитись від дочки, оскільки вважає, що не в змозі належним чином виконувати свої батьківські обов`язки (а.с. 23). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 03.01.2024, [PERSON] та [PERSON] проживають у двоповерховому будинку ГО «Кризовий центр «Ми поруч» на 2 поверсі, в кімнаті є двоярусне ліжко, шафа, стіл, стілець та тумбочка. Під час обстеження була присутня дитина, мати була на роботі. Зі слів [PERSON] , стосунки з матір`ю у неї складні, оскільки мати вживає алкогольні напої і не виконує свої батьківські обов`язки (а.с. 25). Відповідач [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2022 (справа №127/20048/22), постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2018 (справа №127/29218/18), постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2020 (справа №127/12902/20) (а.с. 35-41). Відповідно до акту прийому дитини до центру КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» від 04.03.2024, [PERSON] прийнято до КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації», причиною влаштування стали складні життєві обставини дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с. 68). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; а також у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.03.2024 за №01/00/011/101626 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт тривалого ухилення відповідачки [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, яка не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, виявляє байдужість до доньки та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того в судовому засіданні встановлено, що на даний час жоден з близьких родичів не виявив бажання забрати неповнолітню [PERSON] до себе на виховання, у зв`язку з чим є необхідність передати дитину на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради. Що ж стосується заявлених вимог в частині стягнення із відповідачки на утримання [PERSON] аліментів, то суд зазначає наступне. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь та на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів її доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.03.2024 і до дня повноліття дитини, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved