Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» 05 липня 2024 року через систему «Електронний суд» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстровано судом 12 липня 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 18 липня 2024 року через систему «Електронний суд» було направлено копію платіжної інструкції про сплату судового збору, яку зареєстровано судом 19 липня 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у своєму позові, відповіді на відзив та додаткових поясненнях посилався на те, що 03 березня 2024 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір № 03.03.2024-100000176, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, строком на 70 календарних днів, з кінцевим терміном повернення до 11 травня 2024 року, та зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти, сплатити проценти у розмірі 5 024 грн. 61 коп. та комісію у розмірі 900 грн. Однак, [PERSON] своїх обов`язків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконує, в результаті чого станом на 02 липня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 12 570 грн. Нарахування відсоткової ставки здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства на момент виникнення правовідносин та розмір відсоткової ставки складав 1,35% на день та почалося на 70 день, розмір відсоткової ставки протягом 120 днів становив 2,5%, розмір відсоткової ставки на 140-й день (11 травня 2024 року) становив 1,5 % протягом наступних 120 днів. Відповідно до положень ЗУ «Про споживче кредитування», пункт, відповідно до якого, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за таким договором, підлягають списанню, виключено з 22 листопада 2023 року на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». На підставі змін, за договорами, укладеними з 24 січня 2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів за прострочення виконання зобов`язань. Позивачем у межах дії кредитного договору № 03.03.2024-100000176 від 03 березня 2024 року не здійснено нарахувань неустойки та не включено у позовні вимоги вимогу про її стягнення, тому посилання відповідача стосовно незаконності її нарахування не відповідають дійсності. Крім того, позивачем не заявлено вимоги про стягнення неустойки з відповідача за неналежне виконання договору. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 570 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 6 000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5 670 грн. та комісії у розмірі 900 грн., а також судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просила справу розглядати за її відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві зазначив, що 03 березня 2024 року він уклав договір з позивачем, відповідно до умов якого йому було надано у кредит 6\~000 грн., які він зобов`язався повернути і сплатити відсотки. З 01 грудня 2023 року і по теперішній час не працює. Нарахування відсоткової ставки в розмірі 1,35% за кожен день користування є надмірним розміром, що суперечить принципам розумності та добросовісності, порушує баланс договірних прав та ставить у невигідне становище позичальника, оскільки тіло кредиту складає 6\~000 грн. Чинним законодавством України встановлено обмеження розміру відсоткової ставки не більше 1 % на день, тому розмір відсотків у розмірі 1,35% на день є завищеним та незаконним. З 24 лютого 2022 року нарахування неустойки за невиконання, чи неналежне виконання договору позичальником, у розмірі 60 грн. на день є незаконним та підлягає списанню позикодавцем. У своїй заяві до суду справу просив розглядати без фіксації судового процесу, позовні вимоги визнав частково в частині тіла кредиту та відсотків за користування кредитом у розмірі 50 % від тіла кредиту, у задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом просив відмовити. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2024 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 03.03.2024-100000176, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, строком на 70 календарних днів, з кінцевим терміном повернення до 11 травня 2024 року, та зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти, сплатити проценти у розмірі 5 024 грн. 61 коп. та комісію у розмірі 900 грн. (а.с. 7-12 оберт). 03 березня 2024 року на картковий рахунок відповідача позичальником було перераховано грошові кошти у у розмірі 6\~000 грн. (а.с. 15). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого станом на 11 травня 2024 року, як стверджує позивач, виникла заборгованість у розмірі 12 570 грн. (а.с. 6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст.\~623\~ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У позовних вимогах про стягнення з [PERSON] на свою користь відсотків за користування кредитом у розмірі 5 670 грн. позивачем не обґрунтовано саме такий розмір, оскільки відповідно до кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, які додані до позову, розмір цієї суми становить 5\~024 грн. 61 коп. Крім того, розмір відсотків за користування кредитом встановлений на рівні 1,2 % за кожен день користування, про що свідчить кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, а також зазначено позивачем в позовній заяві (а.с. 2 оберт), з розрахунком ознайомився та погодився відповідач, обґрунтування нарахування відсотків за користування позикою у розмірі 5\~670 грн. позивачем не вказано, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 11 травня 2024 року становить 6\~000 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом станом на 11 травня 2024 року складає 5\~024 грн. 61 коп. та заборгованість зі сплати комісії складає 900 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З приводу заперечень відповідача, які були ним направлені до суду засобами поштового відправлення 18 вересня 2024 року, про стягнення з нього заборгованості за відсотками та комісії, а також несправедливі умови кредитного договору, суд зазначає наступне. Відповідно до приписів ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній з 01 січня 2024 року) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому Розділ IV ЗУ «Про споживче кредитування» Прикінцевих та перехідних положень доповнений п. 17, згідно з яким тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, розмір денної відсоткової ставки, встановлений позичальником визначений в межах розміру, визначеного ЗУ «Про споживче кредитування». Також, посилання [PERSON] на ту обставину, що з 01 грудня 2023 року він не працює, тому не має доходів, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд не приймає до уваги доводи, викладені у запереченнях на відповідь на відзив, оскільки всупереч вимогам ч. 2 ст. 180 ЦПК України, вони не підписані відповідачем. У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 03.03.2024-100000176 від 03 березня 2024 року у розмірі 11\~924 грн. 61 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6\~000 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 5\~024 грн. 61 коп. та заборгованості зі сплати комісії у розмірі 900 грн. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, розміру задоволених позовних вимог. Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 298 грн. 03 коп. (11 924 грн. 61 коп. х 2 422 грн. 40 коп. : 12 570 грн. = 2 298 грн. 03 коп.). Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий Центр», складає 14 222 грн. 64 коп. (11 924 грн. 61 коп. + 2 298 грн. 03 коп. = 14 222 грн. 64 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial