Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

02.07.2024 представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 27\~128 гривень та понесені судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.03.2023 між позичальником, яким є [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» було укладено договір про надання споживчого кредиту №04670-03/2023. Даний договір укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом позичальника, який був відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. 26.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм груп» укладено Договір факторингу №21062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Інвеструм груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Інвеструм груп» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, що вказані у Реєстрі боржників. 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27122023-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм груп» права вимоги до боржників, що вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 353 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 9353 грн - сума заборгованості за відсотками, 0 грн сума заборгованості за комісією. Окрім цього, 28 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №78968. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. п. 7.4 і п. 8.1 кредитного договору. 05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авіра Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 05.01.2024 до Договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 775 грн, з яких: 3 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9275 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості по комісії. Позивач зазначає, що в порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем вищевказаних договорів представник позивача просив позов задовольнити. Ухвалою від 04.07.2024 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. 27.09.2024 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Представник позивача у позовній заяві просив здійснити розгляд даної справи у його відсутності, де також вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також із відміткою про отримання. Судові повістки скеровувалися судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, що підтверджується відповіддю №677463 від 04.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру (а. с. 45). Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 02 жовтня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 27 вересня 2024 року, датою ухвалення даного рішення є саме 02 жовтня 2024 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.03.2023 між [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №04670-03/2023 (надалі - Договір про надання споживчого кредиту №04670-03/2023) (а. с. 6-7). Відповідно до п.п.1.1 п.1 Договору про надання споживчого кредиту №04670-03/2023 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Із п. п. 1.2-1.3 п.1 Договору про надання споживчого кредиту№04670-03/2023 вбачається, що тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 04.04.2023, дата набрання кредиту 11.03.2023, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 726,35% річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% на добу, кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Також, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №04670-03/2023, в яких відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови та заява на отримання кредиту, яка міститься інформацію про відповідача та умов кредиту (а. с. 8-9). 12 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» (далі клієнт) та ТОВ «Інвеструм Груп» (далі фактор) було укладено Договір факторингу №12062023, відповідно до умов якого клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язувався оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором (а. с. 10-12). Відповідно до п.1.4 Договору факторингу №12062023 відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за основними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату укладення цього договору. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №27122023-1, відповідно до умов якого фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або настане в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно з Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а. с. 13-14). Пункт 1.2 Договору факторингу №27122023-1 передбачає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №1 за Договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 підтверджує, що ТОВ «Інвеструм Груп» передало, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло Реєстр боржників кількістю 7631, після чого з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а. с. 15). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27.12.2023 до Договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14 353 грн, з яких: 5 000 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 9 353 грн - сума заборгованості за відсотками, 0 грн сума заборгованості за комісією (а. с. 16). Відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті суми кредиту та відсотків за користування ним, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 14 353 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору №04670-03/2023 від 11.03.2023 за період з 27.12.2023 по 31.05.2024 (а. с. 17). Також, 28.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 78968 (надалі - Договір про надання фінансового кредиту № 78968) (а. с. 23-24). Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 Договору про надання фінансового кредиту №78968 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3500 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Із п. п. 1.2-1.3 п.1 Договору про надання фінансового кредиту №78968 вбачається, що кредит надається строком на 14 днів, тобто до 13.03.2023. Строк дії договору 14 днів, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1825% річних від суми кредиту в розрахунку 5% на добу. Тип процентної ставки- фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Кредит надається клієнту в безготівковій форм у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. 05.01.2024 між ТОВ «ФК «Авіра груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №05012024, у відповідності до якого фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або настане в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно з Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а. с. 25-26). Пункт 1.2 Договору факторингу №05012024 передбачає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №05012024 від 05.01.2024 підтверджує, що ТОВ «ФК «Авіра Груп» передало, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло Реєстр боржників, після чого з урахуванням п.1.2 Договору факторингу №05012024 від 05.01.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а. с. 27). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 05.01.2024 до Договору факторингу 05012024 від 05.01.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12 775 грн, з яких: 3500 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 9 275 грн - сума заборгованості за відсотками, 0 грн сума заборгованості за комісією (а. с. 28). Відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті суми кредиту та відсотків за користування ним, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 12\~775 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору № 78968 від 28.02.2023 за період з 05.01.2024 по 31.05.2024 (а. с. 29). Оскільки боржник [PERSON] свої зобов`язання за даними договорами належним чином не виконує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього вищевказаної заборгованості. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В силу ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). У п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Таким чином, між ТОВ «Аванс кредит», ТОВ «ФК «Авіра груп» та [PERSON] було укладено електронні договори про надання споживчого кредиту, які були підписані останнім за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами «W5728» «АV1949», які відповідно до вимог чинного законодавства були власноручно введені відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті\~11\~і статті\~12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договорів, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитні договори. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно з частинами першою та другою статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати умови вищевказаних кредитних договорів, що призвело до виникнення заборгованості. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] отримав кредитні грошові кошти, проте зобов`язань за кредитними договорами не виконував ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором, чим порушив права останнього та внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідач і надалі продовжує ухилятися від виконання кредитних договорів, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Протилежного відповідачем не доведено. За таких обставин суд вважає, що відповідач допустив порушення взятих на себе зобов`язань, не виконавши свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів та відсотків за користування такими коштами. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516\~ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517\~ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Судом установлено, що ТОВ «Аванс кредит», ТОВ «ФК «Авіра груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача. Вищевказані договори факторингу є дійсними та чинними, відомостей про те, що вони оскаржувались в судовому порядку відсутні. Відтак, суд погоджується з доводами позовної заяви щодо переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ», як до нового кредитора, права вимоги до [PERSON] за вищевказаними кредитними договорами. За таких обставин суд вважає, що відповідач допустив порушення взятих на себе зобов`язань, не виконавши свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів та відсотків за користування такими коштами. Відтак, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у загальному розмірі 27\~128 гривень. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. В позовній заяві позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складає: судовий збір в сумі 3068 грн. та витрати, пов`язані із розглядом справи (витребування доказів, проведення огляду доказів, забезпечення доказів) у сумі 1514 грн. Під час судового розгляду стороною позивача не було надано доказів щодо понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Таким чином, суд дійшов до висновку, що розмір понесених витрат, пов`язаних із розглядом справи у повному обсязі стороною позивача належними доказами не доведений, а тому у їх стягненні слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3028 грн судового збору. Отже, на підставі вищевикладеного,

Outcome: approved