Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договорами у загальному розмірі 38\~990,49 гривень, судові витрати в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 05 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір №77672535. 14 червня 2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 32\~000,59 гривень, з яких: 14652 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 17348,59 гривень - заборгованість за відсотками. Також зазначив, що 09 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2450771. 11 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого, Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Лінеура Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна»,\~а позивач\~набув право\~вимоги грошових\~коштів від\~відповідача в\~сумі \~6989,90\~гривень,\~з яких:\~3000\~гривень -\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу,\~3989,90\~гривень -\~заборгованість за\~відсотками.\~Зазначив,\~що з\~моменту отримання\~прав вимоги\~до відповідача\~позивачем не\~здійснювалися нарахування\~жодних штрафних\~санкцій. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року судовий розгляд відкладений на 30 вересня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір №77672535. 14 червня 2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №77672535 в сумі 32000,59 гривень, з яких: 14652 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 17\~348,59 гривень заборгованість за процентами. Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі кредитного договору №77672535 від 05 листопада 2021 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. 09 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2450771. 11 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого, Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Лінеура Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №11082023\~від 11.08.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №2450771 в сумі 6989,90 гривень, з яких: 3\~000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 3989,90 гривень - заборгованість за процентами. Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» на підставі кредитного договору №2450771 від 09 жовтня 2021 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України\~Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість: за кредитним договором №77672535 від 05 листопада 2021 року у розмірі 32\~000,59 гривень; за кредитним договором №2450771\~від 09\~жовтня 2021\~року у розмірі 6989,90 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за вказаними кредитними договорами у загальному розмірі 38\~990,49 гривень. У відповідності\~до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved