Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту його постійного проживання однією сім`єю разом з [PERSON] , який помер [INFO] , у період з 31 жовтня 2017 року по 02 жовтня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , та у пероід з 03 жовтня 2020 року по 30 січня 2024 року за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявник зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , з яким він товаришував, а також допомагав і доглядав за ним, оскільки останній був інвалідом та потребував сторонньої допомоги. Він зареєстрований за адресою [ADDRESS] , в будинку, який був подарований йому його бабою [PERSON] . Після смерті баби в 1997 році, він тривалий час проживав в Миколаївській області. Після повернення до с.Ляшківка через поганий стан житла за вказаною адресою він був вимушений винаймати житло, а потім [PERSON] запропонував йому пересилитися до нього, щоб він допомагав йому, оскільки потребував сторонньої допомоги та медичного нагляду. З жовтня 2017 року він разом з [PERSON] проживали в [ADDRESS] , в житловому будинку, який належав останньому на праві власності, та з того часу вели спільне господарство, вирощували овочі, доглядали свиней, птицю, та інше для забезпечення себе харчами та для продажу, тобто були пов`язані спільним побутом. Також вони спільно сплачували витрати на електроенергію та природний газ. Оскільки [PERSON] був інвалідом, то він як медпрацівник, надавав йому фельдшерську допомогу. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . В жовтні 2020 року на ім`я [PERSON] було придбано житловий будинок в [ADDRESS] , куди вони разом переїхали. За вказаною адресою він продовжив проживати разом з [PERSON] без реєстрації однією родиною по день смерті останнього, вели спільне господарство, мали спільний бюджети, несли спільні вирати на утримання житлового будинку та сплату за користування електроенергією та газом, він доглянув його і поховав за власні кошти, що підтверджується довідкою, виданою місцевим органом самоврядування. Сім`ї [PERSON] не мав, та інші родичі з ним не спілкувалися і не підтримували з ним родинних відносин. [PERSON] за станом здоров`я не мав можливості повністю себе утримувати та обслуговувати, а тому практично перебува на його утриманні. Після смерті [PERSON] він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки спадкова справа вже була заведене за заявою [PERSON] , як спадкоємця за заповітом. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем має для нього юридичне значення, що необхідно для подальшого оформлення спадкових прав, тому він змушений звернутись до суду, так як в позасудовому порядку встановити юридичний факт неможливо. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - приватний нотаріус Дніпровського районного ноатріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши правову позицію заявника, заслухавши свідків, перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю, оскільки він не може оформити своїх спадкових прав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2024 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами (а.с.10); з житлвоого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2020 (а.с.8). Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Сало В.В. 05.11.2019 року, та зареєстрованого в реєстрі за №1218, [PERSON] належну йому земельну ділянку, площею 5,4359 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225683000:01:001:0158, заповів [PERSON] (а.с. 27). 12 серпня 2024 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, площею 5,4359 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225683000:01:001:0158 (а.с.72). Заявник [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв у встановленому законом порядку, подавши до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. заяву про прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за № 177 від 24 червня 2024 року (на звороті а.с.39). Інших спадкоємців після померлого [PERSON] , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, окрім заявника, та [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, не має, що підтверджується копією спадкової справи №32/2024 від 12.04.2024 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наявними у спадковій справі №32/2024 ( а.с. 22-73). Згідно довідки виконавчого комітету Ляшківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 05.02.2024 року №52, гр. [PERSON] проживав без реєстрації з гр. [PERSON] в [ADDRESS] , на день смерті останнього [INFO] , доглянув його та поховав за власні кошти (а.с.7). Відповідно до довідки офтольмалогічної МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 №526976 від 04.08.2006, [PERSON] мав третю групу інвалідності з дитинства, довідка видана безстроково (а.с.6). У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показа, що вони із заявником добрі знайомі, оскільки обоє з Миколаєва. У 2009 році вона переїхала, винаймала квартиру, та в 2015 році син придбав будинок в с.Назаренки через три хати від будинку, де проживав померлий [PERSON] . Вона працювала на фермі. Часто бачила машину заявника біля будинку [PERSON] , він привозив харчі та ліки останньому та його матері. Коли мати [PERSON] померла, то заявник восени 2017 року переїхав до нього жити, доглядав за ним, так як померлий був інвалідом та потребував постійної сторонньої допомоги, вели спільне господарство, тобто проживали однією сім`єю. В селі Назаренки заявник з [PERSON] проживали до 2020 року. Потім купили будинок в [ADDRESS] . Вона також з часом переїхала до с.Ляшківка і часто зустрічалася з [PERSON] . Їй достовірно відомо, що заявник з [PERSON] проживали однією сім`єю до дня смерті останнього, вели спільне господарство, заявник доглянув [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона медпрацівник і з заявником якийсь час працювали в Царичанській лікарні на швидкій. З померлим [PERSON] вони були однокласниками. Їй добре відомо, що [PERSON] був інвалідом, проживав з матір`ю в с.Назаренки. Після смерті матері заявник переїхав проживати до [PERSON] .. а до того часу винаймав житло. З 2000 року вона переїхала жити в с.Ляшківка. Неодноразово в лікарні відвідувала [PERSON] , який їй розповідав, що з ним проживає заявник, з яким вони вели спільне господарство, так як останній потребував сторонньої допомоги. Потім [PERSON] придбав будинок в с.Ляшківка, куди він разом із заявником і переїхали, вели спільне господарство. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою заявника. Їй добре відомо, що [PERSON] був інвалідом та пілся смерті його матері він почав проживати разом із заявником. В с.Ляшківка проживали чотири роки разом, заявник доглянув [PERSON] , возив в лікарню, забезпечував харчами. До [PERSON] ніхто з рідних не приїздив. Заявник з померлим проживали одніє сім`єю. Із показань вищевказаних свідків судом встановлено що заявник [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] на момент його смерті однією сім`єю у період з 31 жовтня 2017 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та у пероід з 03 жовтня 2020 року по 30 січня 2024 року за адресою: [ADDRESS] . Отже, у судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами факт постійного проживання заявника разом з [PERSON] по день його смерті за адресою: [ADDRESS] , у період з 31 жовтня 2017 року по [INFO] , та за адресою: [ADDRESS] , у пероід з 03 жовтня 2020 року по 30 січня 2024 року. Даний факт підтверджено вищевказаними письмовими доказами, які повністю узгоджуються з поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , показання яких об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам та у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що заявник не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Згідно із ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК. Відповідно до ст. 1264 ЦК в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Дослідивши докази в їх сукупності, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявника однією сім`єю із [PERSON] не менш як п`ять років по день його смерті. Також судом встановлено, що заявникові встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю з померлим необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved