Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

02.08.2024 року [PERSON] через свого представника звернулась до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка з 2005 року та по дату своєї смерті проживала разом з нею у [ADDRESS] . Після смерті матері залишилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0, 25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 4, 56 га (кадастрові номери 0724580301:03:000:0156, 0724580304:02:000:0070, 0724580301:02:000:0032). [PERSON] за життя залишила заповіт, відповідно до якого єдиними спадкоємцями її майна в рівних частках є вона [PERSON] , її сестра заінтересована особа [PERSON] та її брат заінтересована особа [PERSON] . Вказує, що заінтересовані особи не претендують на спадщину, заяву про її прийняття не подавали, оскільки вважали, що спадщину прийняла вона, оскільки доглядала за мамою та проживала разом з нею. Зазначає, що у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з не подачею в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини та не встановлення факту спільного проживання із спадкодавем на момент смерті. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт її постійного проживання разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Представник заявника до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги просили задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Павлюк Р.П. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи Копачівської сільської ради у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Її матір`ю вказана [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Тобто, заявниця [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON] . За свого\~життя [PERSON] \~19.04.2000\~ року\~було складено\~заповіт (реєстраційний\~№ 32)\~відповідно до\~якого вона\~все належне\~їй майно\~в рівних частках заповіла своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). З метою оформлення своїх спадкових прав, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Павлюк Р.П. Інші спадкоємці до майна [PERSON] її дочка [PERSON] та син [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавали. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 196/02-31 від 30.07.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки протягом шестимісячного терміну заявниця із відповідною заявою не зверталась, а факт її спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті не підтверджується належними документами по причині їх реєстрації за різними адресами. Судом також встановлено, що [PERSON] на момент своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в той час, коли зареєстроване місце проживання [PERSON] було за адресою: [ADDRESS] . Натомість, у своїй заяві [PERSON] зазначає, що до моменту смерті спадкодавця вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим просить встановити даний юридичний факт. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із наведеного слідує, що для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Так, факт, про встановлення якого просить заявник, достовірно підтверджується довідкою Копачівської сільської ради № 193 від 30.07.2024 року, з якої слідує, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована у [ADDRESS] , але з 2005 року фактично проживала у дочки [PERSON] у [ADDRESS] , а також довідкою про причину смерті № 321 від 27.10.2010 року, видану у день смерті [PERSON] лікарем Луцької міської поліклініки № 3. За вказаних\~обставин,\~оцінюючи належність,\~допустимість і\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~та враховуючи\~те,\~що під\~час розгляду\~справи,\~знайшли підтвердження\~обставини,\~на які\~посилаються заявниця,\~і вони\~є такими,\~що дозволяють\~встановити факт\~проживання [PERSON] , на момент смерті за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю донькою, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved