Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача кошти в сумі 93 708,38 грн., а також судовий збір в сумі 3028 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 23.11.2022 року о 12 год. 30 хв. в м. Києві на а/д М-06 «Київ-Чоп», 539 км. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Passt» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] . Відповідача було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, що підтверджується постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року у справі № 760/18216/22. В результаті аварії автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Потерпіла особа вчасно повідомила про страховий випадок та звернулась до МТСБУ з метою отримання страхового відшкодування, оскільки, на дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб «Volkswagen Passt» д.н.з. [NUMBER] не був застрахований, та його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі наданих потерпілою особою документів та оцінки завданих збитків. Позивачем було виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування в загальному розмірі 90 492,90 грн. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку із відсутністю відшкодування збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача в порядку регресу суму шкоди в загальному розмірі 93 708,38 грн., що складається з суми відшкодування шкоди потерпілому в розмірі 90 492,90 грн. та витрат на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 3 215,48 грн., а також судовий збір в сумі 3028 грн. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.08.2024 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов до суду не подав. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2022 року о 12 год. 30 хв. в м. Києві на а/д М-06 «Київ-Чоп», 539 км. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Passt» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП, що підтверджується копією постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року у справі № 760/18216/22. З матеріалів справи вбачається, що потерпіла особа вчасно повідомила про страховий випадок та звернулась до МТСБУ з метою отримання страхового відшкодування, оскільки, на дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб «Volkswagen Passt» д.н.з. [NUMBER] НА не був забезпечений, та його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На виконання вимог ст.33 Закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання ДТП. 17.02.2023 року Потерпілий [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку № 137 експертного автотоварознавчого дослідження від 05 січня 2023 року вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] складає 158 948,01 грн. На підставі наказу та довідки № 1 від 25 лютого 2023 року позивачем було відшкодовано зазначену шкоду [PERSON] в загальному розмірі 90 492,90 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №823823 від 06.03.2023. Також, позивачем понесені витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 3215,48 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 01.05.2023 року та платіжними інструкціями №823341 від 21.02.2023 року та №683994 від 26.01.2023 року. Із наданих суду доказів вбачається, що відповідачем сума виплаченого страхового відшкодування на користь потерпілої особи позивачу в повному обсязі повернута відповідачем не була, та на дату подачі позову її розмір разом із витратами, пов`язаними із визначенням розмір завданих збитків складає 93 708,38 грн. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, а також, приймаючи до уваги обґрунтованість позовних вимог, та відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування та витрат, пов`язаних із визначення розміру завданих збитків на загальну суму 93 708,38 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3 028 грн. підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved