Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

До Голосіївського районного суду міста Києва звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Голосіївська фортеця» з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, за результатом якого просити суд стягнути із [PERSON] на користь позивача 632,75 грн. інфляціи?ного збитку з урахуванням індексів інфляціі? з квітня 2022 р. по січень 2024 р. та 275,13 грн. в якості трьох процентів річних, розрахованих станом на 09.02.2024.; стягнути із [PERSON] ?вни на користь позивача 809,08 грн. інфляціи?ного збитку з урахуванням індексів інфляціі? з квітня 2022 р. по січень 2024 р. та 351,81 грн. в якості трьох процентів річних, розрахованих станом на 09.02.2024.; стягнути із [PERSON] на користь позивача 632,75 грн. інфляціи?ного збитку з урахуванням індексів інфляціі? з квітня 2022 р. по січень 2024 р. та 275,13 грн. в якості трьох процентів річних, розрахованих станом на 09.02.2024, а також вирішити питання про розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач ОСББ «Голосіївська Фортеця» обґрунтовує свої позовні вимоги несплатою відповідачами встановлених загальними зборами щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, що є порушенням їхніх зобов`язань відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Цивільного кодексу України. В підтвердження своїх вимог позивач надає копії витягу з Єдиного державного реєстру, Статуту ОСББ, протоколів загальних зборів, що регулюють порядок сплати внесків, інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно, рахунки на оплату внесків, платіжну інструкцію, а також договір та акт про надання правничої допомоги, які разом свідчать про наявність та розмір заборгованості відповідачів, а також понесені позивачем витрати на правову допомогу. Незважаючи на те, що відповідачами сплачена заборгованість, що вбачається із поданої уточненої позовної заяви, ОСББ «Голосіївська Фортеця» заявляє вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Ухвалою судді від 19.02.2024 року за поданим позовом, зокрема, за поданою 16.02.2024 року уточненою позовною заявою, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. 05.03.2023р. системою «Електроний суд» надійшов відзив відповідача 2 на позовну заяву, який ухвалою судді від 10.04.2024 року повернуто у зв`язку із невиконанням відповідачем 2 вимог п. 2 ч. 5 ст. 174 ЦПК України. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі викладеного судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до статуту позивача, затвердженого загальними зборами ОСББ «Голосіївська фортеця», протокол від 13 листопада 2017 року, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Голосіївська Фортеця» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх необхідних платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Загальні збори ОСББ «Голосіївська фортеця» прийняли рішення про затвердження кошторису на 2021 рік та визначення розміру внеску на утримання будинку і прибудинкової території. Зокрема, рішенням зборів було встановлено розмір членського внеску в розмірі 9,80 грн/кв.м., що вбачається з протоколу №1/21 загальних зборів ОСББ «Голосіївська фортеця» від 26.03.2023 р. Правилами сплати внесків, затверджених протоколом загальних зборів ОСББ «Голосіївська Фортеця» №1/19 від 24.02.2019р., визначено порядок оплати співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] належних внесків на користь ОСББ «Голосіївська Фортеця». Відповідно до пункту 3.4 правил внески нараховуються 1 (першого) числа кожного календарного місяця за утримання та обслуговування будинку за попередній календарний місяць. Згідно із пунктом 3.5 Правил власники та користувачі житлових та нежитлових приміщень будинку зобов`язані сплатити на поточний рахунок ОСББ «Голосіївська Фортеця» не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного календарного місяця внески на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території за попередній календарний місяць. З витягу вбачається, що квартира за адресою [ADDRESS] належить трьом співвласникам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які володіють частками 390/1000, 305/1000 і 305/1000 відповідно. Дата державної реєстрації права власності - 05.09.2011, на підставі свідоцтва про право власності ([NUMBER]) від 19.08.2011, виданого Відділом приватизації житлового фонду Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. Згідно з витягом, відомості про обтяження, заборони відчуження та іпотеки на квартиру відсутні. Витяг зареєстрований під номером 359120447, сформований 19.12.2023. Первинною позовною заявою позивач заявляв вимогу про стягнення суми заборгованості по сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території з відповідачів за період з лютого 2022р. по жовтень 2023р. станом на 18.12.2023, що становило суму в розмірі 28 194,60 грн., однак уточненою позовною заявою позивач зменшив розмір позовних вимог, обмеживши їх стягненням інфляційного індексу та трьох процентів річних за період прострочення, обґрунтовуючи це тим, що основна сума заборгованості була сплачена відповідачами. Відповідно до уточненої позовної заяви на оплату щомісячного внеску на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території за період з січня 2022р. по грудень 2023р. позивачем було надано відповідачам відповідні рахунки із зазначенням реквізитів банківського рахунку, на який потрібно оплатити внески, та їх розміру (роздруківки рахунків додаються). Однак, відповідачами оплата за наданими позивачем рахунками не здійснювалася, у зв`язку із чим у відповідачів станом на 09.02.2024 виникла заборгованість перед позивачем з оплати внесків за період з лютого 2022р. по грудень 2023р. в розмірі 30 871,8 грн. При цьому, 09.02.2024 відповідачами здійснено оплату основного боргу, а саме: погашено заборгованість з оплати щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2022р. по жовтень 2023р., а також за наступні два місяці - листопад та грудень у розмірі 30879,80 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 09.02.2024 № @2PL113976. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Частина перша ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша ст. 598 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною друга статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Чинне законодавство, зокрема стаття 625 Цивільного кодексу України, не пов`язує право кредитора на стягнення інфляційних нарахувань та процентів річних виключно з моментом повного виконання основного зобов`язання. Це означає, що навіть після того, як основний борг був сплачений, кредитор зберігає право вимагати додаткові суми, які виникли у зв`язку із затримкою виконання зобов`язання. Це положення забезпечує захист майнових інтересів кредитора та передбачає компенсацію за можливі втрати, спричинені несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку позивача інфляційного збитку та трьох процентів річних: - розмір інфляційного збитку у зв`язку із простроченням відповідачами сплати внесків з належної їм квартири, станом на 09.02.2024 (день фактичної оплати внесків) становить 2 074,58 грн.; - розмір трьох процентів річних за період прострочення відповідачами сплати внесків з належної їм квартири, станом на 09.02.2024 (день фактичної оплати внесків) становить 902,07 грн. Виходячи з розміру часток відповідачів у спільній власності на квартиру [ADDRESS] , суми їх заборгованості перед позивачем з оплати інфляційного збитку та трьох процентів річних є такими: [PERSON] (частка 305/1000): інфляційний збиток: 2074,58 * 305/1000 = 632,75 грн.; три проценти річних: 902,07 * 305/1000 = 275,13 грн.; [PERSON] (частка 390/1000): інфляційний збиток: 2074,58 * 390/1000 = 809,08 грн.; три проценти річних: 902,07 * 390/1000 = 351,81 грн.; [PERSON] (частка 305/1000): інфляційний збиток: 2074,58 * 305/1000 = 632,75 грн.; три проценти річних: 902,07 * 305/1000 = 275,13 грн. Будь-яких доказів на спростування розрахунку позивача відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак приймається судом до уваги. При цьому суд враховує, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом №2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває станом на час вирішення справи. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановив установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: - нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); - припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); - стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); -нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території. Відповідно до наказу №309 від 22.12.2022 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» вбачається, що міста Київ в даному переліку немає, а тому відсутні підстави для не нарахування інфляційних нарахувань, процентів річних за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги відповідачами. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідачі, у зв`язку із несвоєчасним виконанням своїх зобов`язань щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, допустили порушення прав позивача, а тому зобов`язані сплатити інфляційні нарахування та три проценти річних як компенсацію за затримку виконання грошового зобов`язання. Відтак, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів відповідних сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. Крім того, позивачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу, надану АБ «Ігоря Овчаренка «Раціональні правові рішення»» згідно з договором про надання правничої допомоги №4 від 13.12.2023. За фактом надання позивачу послуг з правничої допомоги, що полягала у написанні позовної заяви, складено акт №1 від 18.12.2023 на суму 6 300,00 грн., що включає 3,5 години роботи по 1800 грн/год. Відповідно до абз. 8 пункту 3.4. договору про надання правничої допомоги від 13.12.2023р. Оплата гонорару за цим договором при надання послуг у судових справах здійснюється Клієнтом згідно складених актів про надані послуги та рахунків. Гонорар сплачується протягом 45 банківських днів з дати вступу у законну силу рішення, постанови чи ухвали суду, якими завершується розгляд справи судом відповідної інстанції. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, включаючи гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи наведене та беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідачів щодо розміру зазначених витрат, суд дійшов висновку, що витрати на судовий збір у сумі 2 684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 300,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved