Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову зазначено про те, що [PERSON] з 17.08.2017 був прийнятий на роботу до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на посаду головного судового експерта відділу військових експертиз на умовах трудового договору, укладеного на невизначений строк, на якій перебував до 2022. З\~2019\~року позивач разом зі своєю сім?єю у складі дружини та малолітньої доньки, 2016 року народження, проживають за адресою: [ADDRESS] , в двокімнатній квартирі, яка належить на правах приватної власності в рівних долях всім членам сім?ї, за якою встановленим порядком зареєстровані за місцем проживання. З початком широкомасштабної агресії російської федерації з 24 лютого 2022\~року та потраплянням міста Ірпінь в зону ведення бойових дій, у зв?язку з безпосередньою небезпекою для життя і здоров?я як себе особисто, так і членів сім?ї, позивач фактично був не в змозі прибувати до місця своєї роботи в м. Києві. Дані обставини на той час були особисто доведені позивачем в телефонному режимі як до безпосереднього керівництва в особі, на той час, завідувача відділу військових експертиз Інституту [PERSON] та заступника завідувача відділу військових експертиз [PERSON] , так і до директора Інституту [PERSON] . З усіма зазначеними особами позивач постійно перебував на телефонному зв?язку та інформував про зміни в стані справ. У зв?язку з погіршенням обстановки в районі міста Ірпінь, з 05 березня\~2022\~року через постійні обстріли з боку російських військ, позивач вимушений був забезпечити евакуацію з місця постійного проживання своєї сім?ї - дружини та доньки. У подальшому, з 17 березня\~2022\~року через загострення загрози власному життю та здоров?ю через ведення бойових дій вже безпосередньо в самому місті Ірпінь, з місця постійного проживання був вимушений евакуюватися і позивач особисто. При цьому, з причини неможливості перебування на території, де ведуться бойові дії, безпечного перебування (проживання) в єдиному належному позивачу на території країни житлі, а також з метою забезпечення власної безпеки, 20 березня\~2022\~року позивач вибув з території України та возз?єднався зі своєю сім?єю (дружиною та донькою) в місті Брегенц, Республіка Австрія, які вже вимушені були там перебувати після евакуації з м. Ірпінь. 26 березня\~2022\~року в Республіці Австрія позивачем було отримано ідентифікаційну карту для переміщених осіб. Крім того, за погодженням (знову ж таки в телефонному режимі - через неможливість застосування інших засобів зв?язку) із вказаним вище керівництвом, позивачу було запропоновано з 21 березня\~2022\~року використати відпустку без збереження заробітної плати, передбачену частиною першою статті 25 Закону України від 15 листопада\~1996\~року N? 504/96-ВР "Про відпустки", про що позивачем засобами телефонного зв?язку було передано відповідну заяву. Фотокопія зазначеної заяви була передана за допомогою месенджера WhatsApp безпосередньо через заступника завідувача відділу військових експертиз [PERSON] та останній підтвердив про її передачу до відділу кадрів Інституту, а в подальшому і про надання позивачу вказаної вище відпустки. В той же час, як позивачу стало згодом відомо, 18 березня\~2022\~орієнтовно о 03.00 під час воєнної операції російських збройних сил на території України належну сім?ї позивача квартиру [ADDRESS] було зруйновано в результаті безпосереднього влучання в цю квартиру снаряду великого калібру, який було випущено невстановленими військовослужбовцями російської армії з району поруч Ірпінського військового шпиталю (який розташований на цій же вулиці в будинку 1) у напрямку будинку 4. В результаті цих дій квартирі безпосередньо було спричинено ушкодження тримальних стін, руйнування міжкімнатних стін, знищення вікон та міжкімнатних дверей, внаслідок чого квартира стала непридатна до експлуатації та проживання. Про зазначений вище факт обстрілу та руйнування належної сім?ї позивача квартири стало відомо лише 03 квітня\~2022\~року після остаточного звільнення міста Ірпінь Збройними Силами України, позивач в той же день подав повідомлення про пошкоджене або втрачене нерухоме майно через Єдиний портал державних послуг "Дія", яке було зареєстровано за N? 22-04-0000052054-01. З причини руйнування належного сім?ї позивача житла, неможливості перебування та безпосереднього проживання в ньому, а також відсутності будь-якого іншого житла на території України, позивач з дружиною та малолітньою дитиною вимушені були залишитися за межами країни в Республіці Австрія як переміщені особи, навіть після звільнення від загарбників міста Ірпінь та Київської області до вирішення питання про відновлення власного житла або надання (вишукання) будь-якого іншого придатного для проживання житла. Всі вказані вище обставини позивач своєчасно доводив в телефонному режимі до керівництва відділу військових експертиз Інституту, а також до інших колег по роботі (як приклад, [PERSON] , інший головний судовий експерт відділу військових експертиз). При цьому, за усним повідомленням заступника завідувача відділу військових експертиз [PERSON] після закінчення наданої позивачу з 21 березня\~2022\~року відпустки без збереження заробітної плати, у зв?язку із викладеними вище обставинами та безпосереднім перебуванням позивача за межами країни, керівництвом Інституту було прийнято рішення про призупинення з позивачем дії трудового договору із залишенням на роботі та без збереження заробітної плати на час вимушеної відсутності через поважні причини, спричинені військовою агресією, у відповідності до норм статті 13 Закону України від 15 березня\~2022\~року N?\~2136-IX "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" (далі - Закон N?\~2136-1X). Проте, будь-яких документів щодо оформлення трудових відносин після завершення у квітні\~2022\~року відпустки без збереження заробітної плати до позивача ніяким чином доведено не було. Така ситуація продовжувалась до листопада\~2022\~року, будь-яких повідомлень (відповідей) на подану заяву про знищене/пошкоджене майно позивач не отримував, про створення (роботу) спеціальної комісії, яка оцінить збитки, позивачу нічого не повідомлялося, житлове приміщення так і перебувало в непридатному для проживання стані, повернення позивача з сім?єю в Україну продовжувало бути неможливим, у відносинах з роботодавцем позивач рахував себе таким, з яким призупинена дія трудового договору із залишенням на роботі та без збереження заробітної плати на час вимушеної відсутності через викладені вище поважні причини, спричинені військовою агресією. В цей час, 08 листопада\~2022\~року сторонніми особами з використанням месенджеру WhatsApp позивачу було передано в електронному виді фотокопію листа директора Інституту від 27.10.2022\~N?\~8025/06/06-18-22\~на ім?я позивача, згідно якого відповідно до наказу директора Інституту від 20.10.2022\~N? 336 к/тр позивачу було потрібно приступити до виконання своїх посадових обов?язків з 21 жовтня\~2022\~року. Зазначений лист згідно відміток на конверті поштового відправлення був відправлений звичайним листом 28 жовтня\~2022\~року за адресою попередньої реєстрації місця проживання позивача в м. Києві до\~2019\~року. Також, вказаним листом позивачу було запропоновано надати до Інституту письмові пояснення про причину своєї відсутності на робочому місці. При цьому, будь-яких повідомлень про відправку листа від 27.10.2022 N?\~8025/06/06-18-22, видання наказу від 20.10.2022\~N? 336 к/тр, його зміст, зміни в оформлені трудових відносин з позивачем та взагалі щодо необхідності прибуття до виконання своїх обов?язків ні з 21 жовтня\~2022\~року, ні з якоїсь іншої дати, від жодної посадової (службової) особи Інституту будь-яким чином (телефонним зв?язком, з використанням наявних месенджерів, на адресу електронної пошти) позивачу не надходило, не зважаючи на те, що і номери телефонів, і адреса електронної пошти позивач не змінював (наявні національні телефонні номери використовував за межами України в місцевому роумінгу), останні зазначені в особовій справі позивача та добре відомі в Інституті. Зміст же самого наказу від 20.10.2022\~N? 336 к/тр позивачу не відомий і до теперішнього часу. Враховуючи зазначене вище, позивачем в той же день 08 листопада\~2022\~року на ім?я директора Інституту було надано пояснення на лист від 27.10.2022 N?\~8025/06/06-18-22, згідно якого позивачем в черговий раз було наголошено на всі наявні обставини вимушеного перебування за межами України та неможливості повернення з сім?єю до місця постійного проживання. Фотокопія зазначеного пояснення була передана за допомогою месенджера WhatsApp безпосередньо через заступника завідувача відділу військових експертиз [PERSON] та останній підтвердив про її передачу до відділу кадрів Інституту. Крім того, 14 листопада\~2022\~року на особистий банківський картковий рахунок позивача були зараховані кошти в якості заробітної плати від Інституту в сумі 14230,58 грн. Також, будь-яких повідомлень про нарахування та виплату зазначених коштів, їх мету та призначення, від посадових (службових) осіб Інституту позивачу не надходило. Про наявність вказаних коштів на своєму картковому рахунку позивач дізнався вже після 20 листопада\~2022\~року, випадково перевіривши залишок на банківській картці (послуга смс-інформування про зарахування на картковий рахунок коштів за межами України не діє), після чого, безуспішно, спробувавши уточнити питання походження вказаних грошових коштів в телефонному режимі, 24 листопада\~2022\~року був вимушений надати електронне звернення щодо отриманих коштів безпосередньо на ім?я директора Інституту на адресу електронної пошти останнього. Відповіді на надане звернення від 24 листопада\~2022\~року позивач так і не отримав, жодних повідомлень щодо змін в стані трудових відносин знову ж таки позивачу від будь-яких посадових (службових) осіб Інституту не надходило. Позивач продовжував себе рахувати таким, з яким призупинена дія трудового договору із залишенням на роботі та без збереження заробітної плати на час вимушеної відсутності через поважні причини (знищення/пошкодження наявного житла та відсутність іншого придатного для проживання моєї сім?ї житла), спричинені військовою агресією, насамперед,

Outcome: dismissed