Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник, [PERSON] ), заінтересована особа: [PERSON] (далі - особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, [PERSON] ), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - обслуговуючий банк, АТ КБ «Приватбанк») звернулася до Печерського районного суд м. Києва із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, в якій просить суд зобов`язати АТ «КБ «Приватбанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю щодо [PERSON] , шляхом надання інформації про рух коштів та про операції, в тому числі списання, зняття, перерахування коштів, по даних рахунках за період з 19.12.2021 року по 13.12.2022 року. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому на момент смерті майно, у тому числі на грошові вклади. 13.12.2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. видала її свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , яке складається з грошових вкладів з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в установах АТ КБ «Приватбанк» у м. Києві: картковий рахунок № [NUMBER] - залишок 5 347,03 грн. та № [NUMBER] - залишок 14 835,62 USD, що належали спадкодавцю згідно з довідкою, виданої АТ КБ «Приватбанк» від 02.11.2022 року № 20.1.0.0.0/7-221102/16622. Заявник зазначає, що згідно рахунку від 19.12.2021 року на картковий рахунок її чоловіка № [NUMBER] , були перераховані грошові кошти у розмірі 7 489,17 доларів США, рахунку від 07.02.2022 року, були перераховані грошові кошти у розмір 11 813,00 доларів США, та рахунку від 11.02.2022 року, тобто після його смерті були зараховані грошові кошти у розмірі 28 590,40 доларів США, що підтверджується банківськими виписками. Вказує, що її померлий чоловік при житті був моряком і знаходився весь час на кораблі, де фізично не мав можливості витрачати грошові кошти, а тому на рахунку померлого повинно було знаходитися принаймні 47 892, 57 доларів США. Вважає, що з рахунку її померлого чоловіка [NUMBER] невідомо куди поділитися грошові кошти у сумі 33 056, 95 доларів США. У зв`язку з цим, заявник звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з вимогою про надання виписки щодо руху коштів на рахунках [PERSON] , а згодом до Національного Банку України проте, їй було відмовлено у наданні запитуваної інформації. Зазначає, що інформація щодо руху коштів по рахунках її чоловіка, необхідна для визначення розміру грошових коштів, що підлягають спадкуванню, які були наявні на рахунках на момент смерті її чоловіка в обсягах, що дозволять визначити дати надходження та списання коштів по всім рахунках. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2024 року заяву [PERSON] залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви. 23.05.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від [PERSON] надійшло клопотання про усунення зазначених недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2024 року продовжено строк залишення без руху заяви [PERSON] 25.06.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від заявника надійшла заява про усунення зазначених недоліків, яка була передана головуючому судді 01.07.2024 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2024 року в порядку окремого провадження відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , за участю особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, [PERSON] , обслуговуючого банку - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, та судове засідання призначено на 20.08.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2024 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 30.09.2024 року. 30.09.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній зазначив, що заяву підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити. В судове засідання 30.09.2024 року учасники судового процесу не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, в тому числі, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник заявника у заяві від 30.09.2024 року просив розглядати справу у його відсутність. Як визначено у ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 13.12.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його дружина - [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається з грошових вкладів з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в установах АТ КБ «Приватбанк» у м. Києві : картковий рахунок: № [NUMBER] згідно умов Договору № SAMDNWFC00067433837 від 26.04.2021 року, укладеного з померлим гр. [PERSON] , - залишок 5 347,03 грн.; № [NUMBER] згідно умов Договору № SAMDNWFC00067433825 від 26.04.2021 року, укладеного з померлим гр. [PERSON] , - залишок [NUMBER] , 62 USD. Факт належності померлому, гр. [PERSON] вищезазначених грошових коштів підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «Приватбанк» від 02.11.2022 року № 20.1.0.0.0/7-221102/16622 (а.с. 9). Разом з тим, згідно рахунку від 19.12.2021 року на рахунок [PERSON] [NUMBER] були перераховані грошові кошти у розмірі 7 489, 17 доларів США. 07.02.2022 року на вищевказаний рахунок були перераховані грошові кошти у розмірі 11 813,00 доларів США, а 11.02.2022 року, тобто після смерті [PERSON] на рахунок [NUMBER] були зараховані кошти у розмірі 28 590,40 доларів США. З метою з`ясування руху коштів, представник позивача звернувся до АТ «КБ «Приватбанк» із адвокатським запитом. 19.01.2023 року за результатом розгляду запиту АТ «КБ «Приватбанк» у відповіді № 20.1.0.0.0/7 - 230119/20102 повідомило про відсутність підстав для надання інформації, що містить банківську таємницю, щодо спадкодавця за зверненням спадкоємців або їх уповноважених представників (а.с. 10). Відповідно до листа Національного банку України від 18.03.2023 року, яким було розглянуто адвокатський запит адвоката Журавльова О.С. в інтересах [PERSON] , щодо зарахування грошових коштів, перерахованих на поточний рахунок [PERSON] , відкритий у АТ КБ «Приватбанк», заявника було повідомлено про відсутність у Національного банку України запитуваної інформації. Крім того, вказували, що інформація, яка містить банківську таємницю, розкривається банком у відповідності до положень ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (а.с. 11). За таких обставин, [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про розкриття відповідачем банківської таємниці відносно руху коштів по рахунках [PERSON] . Частиною 1 статті 1076 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком та відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їх представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є:1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Порядок розкриття банківської таємниці визначено у ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», якою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», довідки по рахунках (вкладах) у разі смерті їх власників надаються банком особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) у відповідному розпорядженні банку, державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, посадовим особам органів місцевого самоврядування, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій, іноземним консульським установам для вчинення такими особами нотаріальних дій з охорони спадкового майна, з видачі свідоцтв про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя. Довідки щодо рухомого майна померлих клієнтів, що перебуває на збереженні та/або у заставі банку в якості закладу, щодо наявності індивідуального банківського сейфа та/або договорів про надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа надаються банком державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, посадовим особам органів місцевого самоврядування, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій, іноземним консульським установам для вчинення такими особами нотаріальних дій з охорони спадкового майна, з видачі свідоцтв про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Вказані обмеження, зокрема викладені у ч. 4 ст. 62 Закону, й не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням суду. У статті 41 Конституції України зазначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Права i обов`язки, які не входять до складу спадщини імперативно визначені у статті 1219 ЦК України є виключними та розширеному тлумаченню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Заявник звернулась до суду з заявою про розкриття банківської таємниці, для отримання інформації щодо руху коштів по рахунках її померлого чоловіка, для з`ясування обсягу спадкового майна, яке її чоловік повинен був отримати, але не отримав за життя, оскільки інформація, надана банком нотаріусу, про залишок коштів на рахунках її чоловіка не відповідає розміру сум, які мали бути зараховані на його картковий рахунок. Також ця інформація не відповідає тому розміру сум про які її відомо. Вважає за необхідне у такий спосіб з`ясувати інформацію щодо розміру грошових коштів, які були наявні на рахунках на момент смерті її чоловіка в обсягах, що дозволять визначити дати надходження та списання коштів по всім рахунках. За таких обставин, враховуючи викладене, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] обґрунтовано необхідність та обставини, за яких необхідно розкрити банківську таємницю, визначено обсяги розкриття такої інформації та мету її використання, відтак, заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350, п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved