Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що з 2019 року він почав проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Під час спільного проживання, а саме [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] , актовий запис №\~370, що - підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем через різність характерів, ставлення до життя, сім`ї, періодичних сварок не склалося. Шлюбні відносини між ними припинено з 20 травня 2023 року. Разом з тим, позивач посилається на те, що оскільки сторони проживають в різних населених пунктах, [PERSON] чинить всілякі перешкоди у можливості бачитися з дитиною, тому позивач позбавлений можливості проймати участь у її вихованні. Оскільки у добровільному порядку вирішити спір з [PERSON] щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою не вдалося, останній відповідно до ст. 158 СК України в усному порядку звертався до органів опіки та піклування Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області. Звернення залишилося без розгляду, та позивачу було рекомендовано звернутися для вирішення спору щодо участі у вихованні дитини до суду. У зв`язку із вищезазначеним, позивач просить суд: -зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкування та участі у вихованні доньки - [PERSON] , [INFO] ; -визначити [PERSON] порядок спілкування та участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , у наступний спосіб: без присутності матері кожну першу-третю неділю з 14.00 г. до 18.00 г., кожний другий тиждень з 18.00 г. п`ятниці до 12.00 г. неділі, за місцем мого проживання, громадських або розважальних місцях (закладах), тиждень в зимовий період та два тижні в літній період, святкові дні, день народження дитини ( [INFO] ) та день народження [PERSON] ( [INFO] ) з 14.00 г. до 18.00 г., а також в інші дні за домовленістю з матір`ю дитини, з правом виїзду за межі місця проживання дитини, за місцем проживання (перебування) батька та державний кордон України, безперешкодного відвідування дитини в дошкільних та шкільних закладах; -судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 липня 2024 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. 15 вересня 2023 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти позовних вимог, зазначає, що не чинить перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Вказує, що порядок спілкування та участі батька у вихованні дитини, визначений у позовній заяві не відповідає якнайкращим інтересам дитини та з урахуванням віку дитини є необґрунтованим та безпідставним. Так, відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, у зв`язку із не доведенням обставин вчинення перешкод у такому спілкуванні. З урахуванням віку дитини, фізіологічних особливостей розвитку та статі, воєнного стану в Україні визначити спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом зустрічі батька із донькою, [PERSON] проводити тільки в присутності матері [PERSON] , один раз на місяць, у вихідний день за погодженням із матір`ю, за місцем проживання дитини, громадських або розважальних закладах, дві години протягом зустрічі до досягнення дитиною шестирічного віку. Крім того, відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні вимог про покладення судових витрат на відповідача. 20 вересня 2023 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній посилається на те, що відзив не обґрунтовано належним чином, наполягає на тому, що відповідач чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною. Крім того, зазначає, що відповідач у відзиві заперечує проти позовних вимог, однак наполягаючи на визначенні способу спілкування з дитиною у запропонований нею спосіб фактично не заперечує право батька на участь у такому спілкуванні та вихованні дитини. У зв`язку із чим, просив задовольнити позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити. У судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. Надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі представника служби у справах дітей. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши доводи сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 лютого 2021 року Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис від 18 лютого 2021 року №\~370. Батьками особи вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 08 червня 2023 року, складеного працівниками ССД Макарівської селищної ради на підставі заяви [PERSON] з метою обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 4 кімнат. Загальна площа будинку 94 кв.м. Заборгованість відсутня. Підсобне господарство ведеться. Земельна ділянка 20 сот. Обробляється. Умови проживання задовільні, будинок цегляний, є водовідведення, водопостачання, котел газовий, є всі необхідні меблі та побутова техніка. Є інтернет. Для виховання та розвитку дитини створено всі належні умови, окрема кімната, ліжко, стіл, шафа для одягу, іграшки, інтернет. На вулиці дитячий майданчик, гойдалка, пісочниця і т.д. Відповідно до довідки №\~705, виданої КНП «Макарівська БЛІЛ» МСР 08 червня 2023 року, [PERSON] за амбулаторною допомогою до лікаря-нарколога КНП «Макарівська БЛІЛ» МСР за останні п`ять років не звертався. Відповідно до довідки №\~939, виданої КНП «Макарівська БЛІЛ» МСР 08 червня 2023 року, [PERSON] за амбулаторною допомогою до лікаря-психіатра КНП «Макарівська БЛІЛ» МСР за останні п`ять років не звертався. Згідно відповіді Відділу поліції №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області №\~2085 від 12 липня 2023 року на звернення [PERSON] за №\~3974 від 07 липня 2023 року, [PERSON] було повідомлено, що даних, які б слугували законними підставами для відкриття кримінального провадження, не отримано. Роз`яснено норми Сімейного кодексу України та рекомендовано в подальшому вирішувати цивільно-правові питання в судовому порядку із залученням служби у справах дітей та сім`ї за місцем проживання. Відповідно до відповіді Служби у справах дітей Бучанського району Київської області Дмитрівської сільської ради від 05 жовтня 2023 року №\~273 на адвокатський запит від 26 вересня 2023 року №\~180/ц повідомлено, що [PERSON] неодноразово звертався до служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради стосовно неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] щодо їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] також звертався до громадської організації «Ла Страда-Україна» щодо захисту прав та законних інтересів дитини [PERSON] . [PERSON] була запрошена на бесіду у службу у справах дітей. Мати турбується про дитину, доглядає її, в мами з дитиною склався тісний емоційний зв`язок. Працівниками служби у справах дітей було зроблено акт обстеження житлово-побутових умов від 09 червня 2023 року. На момент обстеження дитина була чиста, охайно вдягнена, нагодована. Фактів невиконання матір`ю батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини не виявлено, загрози для життя та здоров`я дитини немає. Будь-яких фактів неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] щодо доньки [PERSON] не виявлено. Згідно відповіді\~сільського голови\~Дмитрівської сільської\~ради Бучанського\~району Київської\~області Тараса\~ДІДИЧА від\~15\~червня 2023\~року вих.№\~1051\~на лист\~Служби у\~справах дітей\~та сім`ї\~Київської обласної\~державної адміністрації\~щодо захисту\~прав та\~законних інтересів\~малолітньої [PERSON] \~від 08\~червня 2023\~року №\~1054/47.01/47.042023\~повідомлено,\~що [PERSON] \~була запрошена\~на бесіду\~у службу\~у справах\~дітей 01\~червня 2023\~року в\~зв`язку невиконанням\~нею батьківських\~обов`язків\~щодо утримання\~та виховання\~її малолітньої\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Повідомлення надійшло\~02\~червня 2023\~року від\~Бучанського районного\~управління поліції\~№\~4\~та від\~батька дитини,\~громадянина [PERSON] .\~Під час\~бесіди з\~працівниками служби\~у справах\~дітей громадянка\~ [PERSON] \~повідомила,\~що приїхала\~у с.\~Бузову\~Київської області\~зі своєю\~малолітньою донькою\~ [PERSON] [INFO] .\~Її співмешканець,\~ [PERSON] ,\~батько доньки,\~часто чинив\~насильство відносно\~неї (фізичне,\~психологічне).\~На даний\~час вона\~та її\~малолітня донька\~проживають у\~будинку,\~що належить\~їй на\~праві власності,\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~В будинку,\~що отримала\~вона у\~спадок від\~бабусі,\~зараз потрібно\~зробити капітальний\~ремонт,\~чим вона\~і займається.\~Під час\~бесіди громадянку\~ [PERSON] \~попереджено про\~адміністративну,\~цивільну та\~кримінальну відповідальність\~у разі\~невиконання нею\~батьківських обов`язків\~щодо виховання\~дитини.\~Працівниками служби\~у справах\~дітей 05\~червня 2023\~року було\~здійснено візит\~у сім`ю\~за місцем\~проживання матері\~та складено\~акт житлово-побутових\~умов проживання\~сім`ї\~громадянки [PERSON] .\~Мати дитини,\~громадянка [PERSON] , турбується про дитину, доглядає її: на момент обстеження [PERSON] чиста, охайно вдягнена. Фактів невиконання матір`ю батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини не виявлено, загрози для життя та здоров`я дитини немає. Фактів вживання громадянкою [PERSON] алкогольних напоїв та наркотичних речовин не виявлено. Мати була твереза. В будинку, де проживає на даний час громадянка [PERSON] проводиться ремонт. Матері рекомендовано з метою створення належних умов для утримання малолітньої дитини тимчасово змінити місце їх проживання. Фахівцем із соціальної роботи Дмитрівської сільської ради [PERSON] з 05 червня 2023 року по 09 червня 2023 року було здійснено оцінку потреб малолітньої [PERSON] . Громадянка [PERSON] забезпечує базові потреби дитини у їжі, житлі, одязі тощо, фізичний та розумовий розвиток дитини відповідає віку. Сім`я утримується на кошти, що отримує мати по догляду за дитиною до трьох років, грошову допомогу від батьків та кошти, які заробляє її співмешканець, [PERSON] . Між малолітньою [PERSON] та матір`ю [PERSON] склався тісний емоційний зв`язок. 09 червня 2023 року працівниками служби у справах дітей здійснено повторно візит у сім`ю громадянки [PERSON] та проведено обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] . Громадяни [PERSON] , [PERSON] на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] . Сім`я винаймає половину будинку на час проведення ремонту у власному житлі. У будинку, де проживає сім`я [PERSON] , створено необхідні умови щодо утримання та виховання дитини: для дитини облаштовано окреме місце для відпочинку, ігровий куточок. Дитина чиста, охайно вдягнена. Малолітня [PERSON] забезпечена одягом взуттям та іграшками в достатній кількості. В будинку чисто, прибрано, санітарний стан кімнат відповідає нормам. Мати та її співмешканець [PERSON] на момент відвідування були тверезі, фактів вживання ними алкогольних напоїв та наркотичних речовин не виявлено. Враховуючи все вище викладене, фактів невиконання громадянкою [PERSON] батьківських обов`язків відносно її доньки [PERSON] не має. Відповідно до висновку про визначення способу участі громадянина [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] від 12 березня 2024 року вих.№\~460, наданого сільським головою Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області Тарасом ДІДИЧЕМ, виконавчий комітет Дмитрівської сільської ради вважає доцільним та таким. Що відповідає інтересам малолітньої [PERSON] , визначити спосіб участі громадянина [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його малолітньою донькою [PERSON] , яка знаходиться на вихованні в сім`ї матері, наступним чином: 1.До досягнення дитиною шестирічного віку спілкування громадянина [PERSON] із малолітньою донькою [PERSON] можливе тільки в присутності матері, [PERSON] , два рази на місяць за місцем їх проживання, в громадських місцях або розважальних закладах за попередньою домовленістю з матір`ю та за згодою самої дитини. 2.За місцем проживання громадянина [PERSON] спілкування батька з донькою можливе кожну першу і третю суботу й неділю місяця за попередньою домовленістю з матір`ю та за згодою самої дитини. 3.Спілкування громадянина [PERSON] з донькою за місцем його проживання можливе один тиждень у зимовий період та два тижні в літній період. 4.У святкові дні та дні народження щороку спілкування батька з донькою можливе за попередньою домовленістю з громадянкою [PERSON] та за згодою самої дитини. 5.Уточнені дні, години та умови передачі дитини повинні узгоджуватися між батьками. Дотримання домовленості між батьками є обов`язковою. 6.Під час передачі дитини із сім`ї матері в сім`ю батька батько зобов`язаний повідомити матері адресу або місце перебування дитини, дату та час повернення дитини в сім`ю матері та номер контактного телефону. 7.Передача дитини із сім`ї матері в сім`ю батька та навпаки, із сім`ї батька в сім`ю матері, в усіх випадках повинна відбуватися за умови тверезого стану та адекватної поведінки обох батьків та з урахуванням забезпечення умов безпечного перевезення дитини до місця перебування. 8.Спосіб участі у вихованні дитини та умови спілкування громадянина [PERSON] з донькою можуть бути змінені за взаємною домовленістю обох батьків. Відповідно до вимог частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами ст. 157 СК України той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Положеннями ст. 159 СК України унормовано, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд не повинен надавати пріоритет інтересам батьків, а вирішувати спір, беручи до уваги передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3, 18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у п. 8 ст. 7 СК України та у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Положеннями ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правилами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Суд вважає, що сторонам слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості спілкування позивача з донькою, а позивачу слід дослухатись до побажань матері дитини щодо необхідності урахуванням віку дитини, фізіологічних особливостей, потреб та інтересів дитини, спільно приймати рішення щодо всіх питань, що в першу чергу матиме позитивний приклад для дитини, її розвитку, впевненості та спокою. Більш того, суд бере до уваги посилання відповідача у справі на те, що вона не заперечує проти спілкування позивача з їх малолітньою донькою з урахуванням віку дитини, фізіологічних особливостей, потреб та інтересів. Водночас,\~суд вважає\~обґрунтованими доводи\~відповідача про\~те,\~що зустрічі\~позивача з\~малолітньою донькою\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~необхідно проводити\~за її\~присутності,\~як матері.\~Дійшовши такого\~висновку,\~суд зважає\~на те,\~що станом\~на час\~винесення рішення\~дитині виповнилося\~3\~роки 7\~місяців,\~за віком\~дитина є\~маленькою та\~відлучення її\~від матері\~може послугувати\~для дитини\~стресовим фактором,\~також суд\~враховує,\~що дитина\~тривалий час\~не спілкувалась\~із батьком,\~у зв`язку\~із чим\~малолітній [PERSON] ,\~ [INFO] \~потрібен буде\~час для\~відновлення психоемоційного\~зв`язку із\~батьком. Тому обраний позивачем бажаний графік суд вважає на даний час передчасним. Сторони по справі, як батьки малолітньої дитини бажають забезпечити їй належне виховання, однак, в той же час, належного компромісу щодо часу проведення батька з дитиною досягнуто не було, конфліктні ситуації спричинені виключно на ґрунті неприязних стосунків батьків між собою. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їхньої дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом. При цьому, варто відзначити, що на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, та в родині в цілому, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини. Важливо підтримувати позитивні, неконфліктні взаємини, зберігати незгоду між собою у таємниці від дитини, досягти співробітництва в інтересах дитини. Враховуючи викладене, на підставі зібраних доказів, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено, що сторони на даний час в добровільному порядку не можуть дійти спільної згоди, щодо визначення порядку спілкування позивача з дитиною, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню частково. Отже, у зв`язку з порушенням права позивача щодо участі у вихованні дитини та наявності спору між сторонами у спілкуванні з малолітньою донькою, на підставі ч. 2\~ст. 159 СК України, суд визначає способи участі батька у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з врахуванням позиції сторін. При цьому для визначення способів спілкування батька із дитиною суд бере до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дитини. При визначенні порядку спілкування позивача з дитиною, суд враховує вимоги ст. 141 СК України, положення ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до яких батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, висновок про визначення способу участі громадянина [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] від 12 березня 2024 року вих.№\~460, наданий сільським головою Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області Тарасом ДІДИЧЕМ, дані, що характеризують батька, взаємовідносини позивача з відповідачем, вік дитини, стан здоров`я, а також зазначені вище обставини. Так, суд дійшов висновку про необхідність встановити графік спілкування з дитиною наступним чином: Протягом шести місяців адаптивного періоду систематичні побачення за присутності матері щотижня у суботу з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. з поступовим збільшенням часу спілкування на 0,5 години щомісяця у такому порядку: побачення за присутності матері у перший місяць адаптивного періоду 1 год., у другий місяць 1,5 год., у третій місяць 2 год., у четвертий місяць 2,5 год., у п`ятий місяць 3 год., у шостий місяць 3,5 год. Після адаптивного періоду: -кожну першу і третю суботу з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері, враховуючи бажання та графік занять дитини; -кожну другу та четверту неділю місяця з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері, враховуючи бажання та графік занять дитини; -кожний зимовий канікулярний період кожного року (п`ять) днів для оздоровлення та лікування дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та враховуючи бажання дитини; -кожний літній канікулярний період кожного року два тижні (чотирнадцять днів), для оздоровлення та лікування дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та враховуючи бажання дитини; -09 лютого, 18 травня з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. без присутності матері, враховуючи бажання та графік занять дитини. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 536,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial