Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір №6809103 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту склала 25000,00 грн, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 25000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав. Враховуючи невиконання відповідачем своїх\~боргових зобов`язань перед кредитором 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, укладено договір факторингу № 27-05/2024-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений на електронну пошту, вказану ним при укладенні кредитного договору. Відповідач частково погасив заборгованість по нарахованих відсотках. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 25000,00 грн - тіло кредиту та 45272,50 грн - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 26 календарних днів 12935,00 грн., а всього - 83207,50 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість у розмірі 83207,50 грн, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 05.08.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 05.09.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у АТ «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 28.06.2023 на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 25000 грн від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230). Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без участі представника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 зазначає, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, сторона позивача просить розглядати справу без їх участі, тому суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» 28.06.2023 укладено електронний договір № 6809103 про надання споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «С5324», відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію». Зазначений кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на їх сайті:https://creditplus.ua. Згідно з п.п. 1.3, 1.4, 1.5 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів - кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.5. договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Згідно з п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту. Підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «С5324», паспорт споживчого кредиту містить всі істотні умови кредиту. З інформації АТ «Універсалбанк», наданої на виконання ухвали суду, картка №5375411502308724 належить [PERSON] , 28.06.2023 на вказану картку зараховано 25000,00 грн від ТОВ «Авентус Україна». Факт зарахування 28.06.2023 на картку відповідача коштів у розмірі 25000,00 також підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.05.2024, вих.№7/4941, про успішність операції перерахування коштів, згідно з договором з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08.07.2020. Отже, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 25000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути одержані кошти, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 27.05.2024 укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі божників. Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6809103 у розмірі 70272,50 грн., з яких 25000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу та 45272,50 грн сума заборгованості за відсотками. Кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань склала 244. Вказаний розмір заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позову. Також, позивачем нараховані відсотки за 26 календарних днів (27.05.2024 - 21.06.2024) відповідно до наступного: 25000,00 грн*1,99%=497,50 грн*26 календарних днів = 12935,00 грн. Загалом відсотки складають: 45272,50 грн.+ 12935,00 = 58207,50 грн. Як зазначає відповідач, після відступлення права вимоги відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-48 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, а також Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Абзац 2 ч.2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 28.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] кредитного договору №6809103 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 25000,00 грн. Сторони в належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Також, позовна заява містить належні і допустимі докази на підтвердження того, що до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №6809103 від 28.06.2023. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за договором №6809103 від 28.06.2023 складає 83207,50 грн, з яких 25000,00 грн - тіло кредиту, 45272,50 грн - нараховані проценти, а також 12935,00 грн. нараховані позивачем проценти за 26 календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги у межах стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №6809103 від 28.06.2023 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Так, судові витрати понесені позивачем підтверджуються наявними в матеріалах справи документами: договором про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року, укладеним між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.; актом прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором №17/07-2024 від 17 липня 2024 року; рахунком на оплату по замовленню №3412/18/07 від 18.07.2024 на 10000 грн. На підтвердження повноважень адвоката Столітнього М.М. надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КС №9422/10 від 18.09.2020, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області; ордер про надання правової допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». З вказаних вище документів вбачається, що позивач отримав послуги з правничої допомоги на загальну суму у розмірі 10000,00 грн., які складаються з: зустрічі адвоката та клієнта для надання первинної консультації та аналізу наданих документів (кількість годин - 1 год., вартість - 1000,00 грн); аналіз норм чинного законодавства, практики та правових позиції у даних правовідносинах, необхідних для застосування при підготовці позовної заяви (кількість годин - 1 год., вартість - 1000,00 грн); оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запиту (кількість годин - 3 год., вартість - 3000,00 грн); підготовка позовної заяви та клопотання про витребування доказів їх направлення до суду підготовка та направлення (кількість годин - 4 год., вартість - 4000,00 грн); підготовка адвоката до судових засідань, участь у судових засіданнях (кількість годин -1 год., вартість - 1000,00 грн). До суду, станом на час розгляду судом вищевказаної позовної заяви, від відповідача не надходило жодних заяв та клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved