Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернулася [PERSON] із позовом до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. Позовну заяву мотивує тим, що [INFO] при виконанні службових обов`язків по захисту Батьківщини від російських загарбників загинув її чоловік [PERSON] . 28.09.2020 \~ \~ \~ \~року подружжям\~ [PERSON] було\~придбано квартиру\~відповідно до\~договору купівлі-продажу\~майнових прав\~на квартиру\~ [ADDRESS] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина\~на нерухоме\~майно,\~а саме\~на частину\~квартири загальною\~площею 60,9\~кв.м,,\~житловою площею\~31\~кв.м.\~розташованої за\~адресою [ADDRESS] .\~Вказана квартира\~належала їй\~та [PERSON] \~на праві\~приватної сумісної\~власності.\~Спадкоємцем за\~законом [PERSON] \~є вона\~як його\~дружина.\~24.07.2023\~року вона\~звернулась із\~заявою про\~прийняття спадщини\~за законом\~до державного\~нотаріуса П`ятихатської\~державної нотаріальної\~контори Дніпропетровської\~області Новенко\~С.В.,\~однак постановою\~від 24.07.2023\~року нотаріус\~відмовив у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~у зв`язку\~з тим,\~що не\~виділена (не\~визначена)\~частка спадкодавця\~у спільному\~майні. З огляду на те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, а спірна квартира знаходиться на території м. Ірпінь, просить суд визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 60,9кв.м., житловою площею 31кв.м., розташованої за адресою [ADDRESS] її частини. Визнати за нею право власності на 1/2 частки квартири загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 31 кв.м, розташованої за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Судові витрати залишити за нею. Відповідачем Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що комітет просить розгляд справи проводити у відсутності представника за доказами наявними у матеріалах справи а прийняти законне, обґрунтоване, вмотивоване рішення. В судове засідання позивач не з`явилась, її представник адвокат Ліненко О.А. подав заяву про слухання справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. В судове\~засідання відповідач\~не забезпечив\~явку свого\~представника,\~про час\~та місце\~слухання справи\~повідомлений належним\~чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , місце смерті Волноваський р-н, Донецька обл., Україна. [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про одруження серія [NUMBER] з 10 квітня 2001 року. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 228934202 від 21.10.2020 квартира загальною площею 60,9к.в.м., житловою площею 31кв.м. за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , та [PERSON] , підстава для державної реєстрації технічний паспорт, серія та номер:б/н, виданий 17.10.2019, договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 702032, виданий 28.09.2020; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54675171 від 20.10.2020 [PERSON] , Гостомельська селищна рада Київської області. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 липня 2023 року державного нотаріуса П`ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Між [PERSON] та [PERSON] , не було укладено договору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності пождружжя, за життя спадкодавець не встиг виділити свою частку у спільному майні та отримати на неї правовстановлюючі документи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормою частини першої\~статті 1258 ЦК України\~визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні. Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, оскільки, квартира [ADDRESS] , що належить [PERSON] та [PERSON] була набута ним за час їхнього шлюбу, тобто зазначене вище майно було їх спільною сумісною власністю та після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину зазначеного вище майна. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка як дружина померлого. Враховуючи ту обставину, що інших спадкоємців немає, [PERSON] , спадкоємець першої черги за законом, у передбаченому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартира [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved