Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

29 січня 2024 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З\~ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), яке діяло через представника [PERSON] , до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №2748964 в розмірі 28203,90 грн та судові витрати - судовий збір 3028 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, саме, витребуванням доказів 1514 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 28 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2748964, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов договору, Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на картковий рахунок клієнта. 19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження Первісному кредитору за плату, а Первісний кредитор відступає Новому кредитору права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. Свої зобов`язання за кредитним договором фінансова установа виконала належним чином. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 28203,90 грн, з яких 6998,60 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 21205,30 грн - заборгованість за відсотками. Ухвалою суду від 13 травня 2024 року позовну заяву було залишено без руху. 21 травня 2024 року представником позивача було усунуто недоліки. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2748964 (далі Договір) /а.с. 4-10/. Вказаний Договір підписано електронним підписом відповідача. Відповідно до п. 1.1 Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. На умовах, встановлених Договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту -\~кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7000,00 грн (п.1.2 договору). Згідно п.1.3. Договору строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених в п. 4.2 Договору. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується\~Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки визначені в договорі. Відповідно до п.1.4 Договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. В силу п.1.5 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.п.1.5.1. за стандартною ставкою 29653,85% річних; за зниженою ставкою 6961,93% річних. Згідно п.1.6 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: п.п.1.6.1. за стандартною ставкою 57148 грн, п.п.1.6.2. за зниженою ставкою 52990 грн. Мета отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби (п.1.8 Договору). Згідно п.3.1 Договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до Додатків №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2748964 від 28 грудня 2021 року /а.с. 13, 14/ та Паспорту споживчого кредиту /а.с.11-12/, відповідач була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, порядок внесення платежів, про що свідчить її підпис на зазначених Додатках до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2748964 від 28 грудня 2021 року та Паспорті споживчого кредиту, шляхом накладання електронного підпису. До позовної\~заяви додано\~розрахунок заборгованості\~за кредитним\~договором /а.с. 20/, з якого вбачається,\~що відповідач\~користувалась кредитними\~коштами,\~заборгованість за\~кредитом не\~погашала, внаслідок\~чого закономірною\~є наявність\~заборгованості станом\~на 31\~грудня 2023 року у розмірі 28203,90 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6998,60 грн, заборгованість по відсотках 21205,30 грн. 19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №19072023, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників /а.с. 15-17/, у тому числі і за кредитним договором №2748964, боржник [PERSON] , що підтверджується відповідним витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року /а.с. 19/, а також копією акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року /а.с. 18/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань. Частиною 2 статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 грудня 2023 року виникла заборгованість у відповідача перед позивачем у розмірі 28203,90 грн, з яких 6998,60 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 21205,30 грн - заборгованість за відсотками /а.с. 20/. Доказів виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №2748964 матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн /а.с. 36/. Доказів понесення витрат, пов`язаних з витребуванням доказів позивачем не надано, а тому ці судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved