Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач свідомо ухиляється від виховання від виховання доньки [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що після розірвання шлюбу між батьками у 2015 році дитина проживає та зареєстрована разом з матір`ю, повністю перебуває на утриманні матері, батько аліменти не сплачує, має значну заборгованість зі сплати аліментів. Зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, зокрема: не спілкується з нею взагалі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створює умов для отримання дитиною належної освіти. Зазначає, що відповідач не має наміру змінювати свого відношення відносно доньки і на теперішній час ухиляється від її виховання та утримання. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Позивач до суду не з`явилася, представник позивача надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив, відзив не надав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради до суду не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, до матеріалів справи надано висновок органу опіки та піклування по суті справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 04.06.2008 Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 10 березня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та гр. [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, складено актовий запис № 45, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2012 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 17 лютого 2012 року до досягнення повноліття доньки. Відповідно до розрахунку заборгованості за виконавчим провадженням № 42061741 станом на 31.03.2024р. сума заборгованості за аліментними платежами складає 232714,46 грн. Згідно довідки Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 26.03.2024 року, підтверджується факт неотримання аліментів [PERSON] від [PERSON] , на утримання доньки - [PERSON] Згідно з довідкою № 68, яка видана 05.04.202 року Комунальним закладом «Ліцей № 6 Покровської міської ради Дніпропетровської області» . за весь період навчання, починаючи з 01 вересня 2014 року, вихованням та навчанням [PERSON] займалась лише її мати - [PERSON] . На теперішній час мати приймає участь у шкільному житті дівчинки, вирішує проблемні моменти, які пов`язані з навчанням останньої. Батько, взагалі, жодної участі в освітньому процесі власної доньки не бере, не підтримує зв`язку з вчителями, не цікавиться рівнем навчання дитини. Саме мати змогла в повному обсязі організувати навчальний процес дистанційного формату для доньки. Як вказує позивач, фактично між відповідачем та донькою втрачені будь-які родинні стосунки . Донька взагалі його не знає як батька, не бажає його знати та з ним спілкуватись. На час подання позову, позивач перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, її теперішній чоловік проживає разом з позивачем однією сім`єю та виховує і утримує її доньку [PERSON] від першого шлюбу. Позивач зазначає, що відповідач не має наміру змінювати свого відношення відносно доньки і на теперішній час, як ухилявся, так і ухиляється від її виховання та утримання. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 25.06.2024 № 493/06-53-24, неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , де створено задовільні умови для розвитку, навчання та вихованні дитини. Заборгованість по аліментам станом на 31.03.2024 складає 232714,46 грн. Дитина на «Д» обліку не перебуває, щеплена за віком, декларацію укладено з сімейним лікарем [PERSON] , лікуванням та оздоровленням дитини, виконанням рекомендацій лікарів займається мати, [PERSON] . З метою захисту інтересів дитини, орган опіки та піклування дійшов висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно Неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України). Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частина 2 статті 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від виховання доньки, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а отже приходить до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved