Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №100113613 від 08 серпня 2023 у розмірі 20 170 гривень, судові витрати в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 08 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №100113613. 26 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором №100113613\~від 08\~серпня 2023\~року в\~сумі 20\~170\~гривень,\~з яких\~5000\~гривень \~заборгованість за\~основним боргом,\~14820\~гривень \~заборгованість за\~відсотками,\~350\~гривень-\~заборгованість за\~комісією. Зазначив,\~що з\~моменту отримання\~права вимоги\~до відповідача\~позивачем не\~здійснювалось нарахування\~жодних штрафних\~санкцій. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року судовий розгляд відкладений на 10 жовтня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100113613 (а.с. 6-13) 26 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з\~обмеженою відповідальністю\~«Мілоан»,\~зокрема за\~кредитним договором\~№100113613\~від 08.08.2023\~(а.с.\~14-17). Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до Договору факторингу №26122023 від 26.12.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №100113613\~від 08.08.2023 в сумі 20170 гривень, з яких 5000 гривень заборгованість за основним боргом, 14820 гривень заборгованість за відсотками, 350 гривень - заборгованість за комісією (а.с. 19). Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на підставі кредитного договору №100113613 від 08.08.2023, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України\~Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно до\~розрахунку заборгованості,\~наданого позивачем,\~з яким\~погоджується суд,\~відповідач внаслідок\~неналежного виконання\~взятих на\~себе зобов`язань\~має заборгованість\~за кредитним\~договором №100113613\~від 08.08.2023\~року: 5000 гривень заборгованість за основним боргом, 14820 гривень - заборгованість за відсотками, що у загальному розмірі складає 19820 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії, суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 350 гривень заборгованості за комісією. Згідно індивідуальної частини Договору №100113613, паспорту споживчого кредиту зазначено, що комісія за надання кредиту становить 350 гривень. Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».\~\~ Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за надання кредиту, як за дії, вчинювані на власну користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 350 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №100113613 від 08 серпня 2023 року у розмірі 1 9820 гривень, що складаєзаборгованість за основним боргом 5000 гривень, заборгованість за відсотками 14820 гривень, у стягненні комісії у сумі 350 гривень - відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2975,31 гривень.

Outcome: partial