Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

17.05.2024 року до суду звернулася [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] є рідним батьком чоловіка заявника [PERSON] , а [PERSON] є рідним сином [PERSON] , а також просила видати свідоцтво про смерть батька чоловіка заявника із виправленим прізвищем « [PERSON] ». У заяві\~заявник зазначає,\~що « [INFO] у віці 46 років помер її чоловік [PERSON] , який на той час був солдатом військової частини [NUMBER] національної гвардії України. Після смерті чоловіка заявник звернулась до військової частини [NUMBER] для отримання допомоги на поховання та інших видів компенсацій, де їй було надано перелік документів, які треба зібрати, а саме: - свідоцтво про смерть [PERSON] ; - свідоцтво про смерть [PERSON] (мати чоловіка); - свідоцтво про смерть [PERSON] (батько чоловіка). З метою отримання повторного свідоцтва про смерть батька чоловіка, заявник звернулась до Синельниківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). На її заяву від 08.05.2024 року щодо повторного отримання свідоцтва про смерть батька чоловіка, громадянина [PERSON] , [INFO] , отримала письмове повідомлення про те, що повторне свідоцтво видати не надається можливим у зв`язку з різним написанням прізвищ « [PERSON] » - « [PERSON] ». У витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження пишеться прізвище, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Але під час видачі свідоцтва про смерть [PERSON] в написанні прізвища було допущено помилку, а саме: буква «и» замість «і» - « [PERSON] ». Таким чином, заявник не має можливості документально підтвердити факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , не може отримати допомогу на поховання з військової частини та інших видів компенсацій. Ухвалою суду від 21.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до слухання у судовому засіданні. У сьогоднішньому судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи до суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, рішення по справі просили прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] з 2005 року. А Нахилюки проживали вже там проживали у квартирі [ADDRESS] . Вона знала [PERSON] , [PERSON] і їхнього сина [PERSON] . Взагалі [PERSON] знала ще зі школи, хоча він і вчився у старших класах. [PERSON] і [PERSON] часто на рибалку ходили разом, навіть після того як [PERSON] одружився і переїхав від батьків. Тому вона підтверджує, що [PERSON] і [PERSON] являлися батьком і сином. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає з трьох років за адресою: [ADDRESS] , так її батькам дали цю квартиру. А у квартирі [ADDRESS] проживали Нахилюки: [PERSON] , [PERSON] і їх діти [PERSON] та [PERSON] . Після одруження і переїзду [PERSON] приходив до батьків, а потім він загинув на війні. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON] і [PERSON] , дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин\~між фізичними\~особами (п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.» Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , про що 04.01.1978 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області складено актовий запис про народження №6, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Батьком вказано [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , матір`ю вказана [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с.8). 30.06.2015 року заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 30.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було складено відповідний актовий запис №86, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). [INFO] чоловік заявника [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.05.2024 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6). Наявність розбіжностей у написанні прізвища чоловіка заявника та прізвища батька чоловіка заявника перешкоджає [PERSON] отримати повторно свідоцтво про смерть [PERSON] . Внаслідок вказаних помилок заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання компенсації внаслідок смерті чоловіка. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин її чоловіка [PERSON] із батьком [PERSON] , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, у зв`язку із чим заява у даній частині підлягає задоволенню. З приводу вимоги заявника щодо видачі свідоцтва про смерть батька чоловіка із виправленим прізвищем « [PERSON] » суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України\~зразками та їх описами. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя та близьким родичам померлого на підставі їх заяви та представникові органу опіки і піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. Як вбачається з Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану та відділами державної реєстрації актів цивільного стану управлінь державної реєстрації, а також дипломатичними представництвами та консульськими установами України. Враховуючи вищевикладене, то суд не наділений повноваженнями щодо видачі свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану. Крім того, для реалізації права заявника на отримання державної допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка військового їй необхідно отримати повторне свідоцтво про смерть [PERSON] та підтвердити факт родинних відносин між її чоловіком [PERSON] та його батьком [PERSON] . Таким чином, у даній частині заяви [PERSON] щодо видачі свідоцтва про смерть батька чоловіка заявника із виправленим прізвищем « [PERSON] » слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial