Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Адвокат Гільовський О.І. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення 48513,00 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У вступному слові позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Представник позивачки - адвокат Гільовський О.І. у вступному слові пояснив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Судовим рішенням Славутського міськрайонного суду з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки [PERSON] аліменти у розмірі 889 гривень 50 коп на місяць на утримання [PERSON] , [INFO] . Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.10.2020 р змінено розмір та спосіб стягнення аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач ухиляється від виконання рішення суду і аліменти на утримання дочки не сплачує. Внаслідок таких дій станом на 09.05.2024 р у відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів в сумі 48513,98 грн. Сума неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 01.01.2023 р по 20.05.2024 р становить 129246 грн 68 коп. Оскільки відповідно до вимог ст. 196 СК України розмір пені занесплату аліментів не може перевищувтаи 100 відсотків розміру заборгованості зі сплати аліментів за відповідний період, просить стягнути з [PERSON] в користь позивачки [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2023 р по 20.05.2024 р в сумі 48513 грн 98 коп . Відповідач [PERSON] та його пердставник адвокат Кучерук Т.М. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом в порядку спрощеного провадження з участю сторін, в судове засідання не з`явилися. У письмових пояснення представник відповідача адвокат Кучерук Т.М. просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 48513 грн 98 коп, посилаючись на те, що відповідач не знав про рішення суду про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення, на розгляді справи присутній не був, продовжував виконувати свої зобов`язання, сплачуючи аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки у розмірі передбаченого законом мінімум - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Повідомлень від державного виконавця про необхідність погашення заборгованості по аліментах йому не надходило. 31 травня 2024 р відповідач отримав лист від головного державного виконавця з повідомленням про внесення 22.05.2024 р відомостей про нього, як боржника, до Єдиного реєстру боржників з відомостями про наявність заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.11.2022 р по 09.05.2024 р, розмір якої становить 48513,98 грн, та постанову державного виконавця від 22.05.2024 р про арешт коштів. Після отримання вказаних повідомлень, 31.05.2024 р відповідач повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати настає за наявності його вини у несплаті аліментів. Вважає, що позивачем не доведена вина відповідача у простроченні сплати аліментів, тому підстав для задоволення позову не вбачається і просить у позові відмовити. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02 червня 2016 року (а.с.7). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~За судовим рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 року про зміну розміру аліментів 06.05.2021 р судом виданий виконавчий лист про стягненняя з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). \~ \~ \~ \~Рішення Славутського міськрайонного суду хмельницької області від 21 жовтня 2020 року про зміну розміру аліментів набрало законної сили 06.05.2021 р. Майнове становище платника аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховується судом при визначенні розміру аліментів, але не звільняє боржника від сплати аліментів у розмірі, визначеному судом. Відповідно до ст.188 СК України тільки за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Відповідач [PERSON] не звертався і судом не приймалось рішення про звільнення його від сплати аліментів в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , або про зменшення їх розміру в порядку ст.ст. 188, 192 СК України. Не здобуто таких підстав і в ході розгляду справи. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості вбачається, що за період з листопада 2022 року по грудень 2022 року заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати аліментів становила 51084,00 грн. В січні 2023 року відповідач заборгованість в розмірі 51084,00 грн сплатив. В лютому та березні 2023 року відповідач аліменти не сплачував, а з квітня 2023 року по квітень 2024 року здійснює часткову сплату аліментів в сумі 1507,54 грн щомісячно. загальна сума заборгованості [PERSON] за період з січня 2023 р по квітень 2024 р включно становить 48513 грн 98 коп (а.с.9). Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. \~ \~ \~ \~Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. \~ \~ \~ \~У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. \~ \~ \~ \~Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. \~ \~ \~ \~Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України встановлено, що сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~196\~СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України) Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) роз`яснив, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованістьза аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Представник позивачки в позові (а. с. 1-3) здійснив розрахунок пені за період з січня 2023 року по травень 2024 року в сумі, сукупний розмір якої становить 129246 грн 68 коп. Водночас, оскільки розмір пені за несплату аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, представник позивачки та позивачка просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі заборгованості, на яку така пеня нарахована, - 48513 грн 98 коп. Заперечуючи проти позову, представник відповідача вказує на те, що [PERSON] не знав про існування рішення суду про зміну розміру та способу стягнення аліментів, що стягуються з нього в користь позивачки на утриманні неповноглітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та дізнався про новий розмір аліментів лише після отримання повідомлення державного виконавця про внесення відомостей про нього як боржника до Єдиного реєстру боржників та накладення арешту на грошові кошти, що містяться на його відкритих банківських рахунках. Дізнавшись про наявність заборгованості по сплаті аліментів, [PERSON] одразу ж 31.05.2024 р погасив заборгованість перед позивачкою в сумі 48514 грн. Судом встановлено, що 22.05.2024 р головним державним виконавцем Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесені відомості до Єдиного реєстру боржників про [PERSON] , як боржника у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 06.05.2021 р на виконання рішення суду від 21.10.2020 р про зміну розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.81). 22.05.2024 р головним державним виконавцем Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесена постанова про арешт коштів боржника [PERSON] у межах суми заборгованості зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 48513 грн 98 коп (а.с.83). 22.05.2024 р головним державним виконавцем боржнику [PERSON] надіслана постанова про арешт коштів для відома (а.с.82). З трекінгу Укрпошти вбачається, що повідомлення головн6ого державного виконавця Сапіга В.С. отримав особисто 31.05.2024 р (а.с.84). 31.05.2024 р [PERSON] погасив заборгованість по аліментам та сплатив в користь [PERSON] 48513 грн 98 коп, що стверджується квитанціями про сплату (а.с.85). Враховуючи те, що [PERSON] погасив заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла за період з січня 2023 р по травень 2024 р одним платежем, суд вважає, що майнове становище відповідача дозволяло йому сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі, визначеному рішенням суду від 21.10.2020 року, а саме - 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до розрахунку головного державного виконавця становить 4257 грн на місяць (а.с.8,9). Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача адвоката Кучерука Т.М. про те, що [PERSON] не знав про існування рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 р у справі за позовом [PERSON] до нього про зміну розміру аліментів, способу їх стягнення та стягнення пені, так як у судовому рішенні вказано, що відповідач належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, за викликом до суду не з`явився (а.с.113-116). Крім цього, у цій справі є заява відповідача [PERSON] про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 12.08.2020 р, у зв`язку з поїздкою за межі Хмельницької області. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Наведене спростовує пояснення представника відповідача про відсутність вини відповідача [PERSON] у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, так як він не знав про рішення суду про зміну розміру та способу стягнення аліментів в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України. Представник позивачки в ході розгляду справи повідомив, що заява про стягнення з відповідача в користь позивачки витрат на правничу допомогу буде подана у строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved