Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

25.06.2024 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки, [PERSON] , оскільки вона продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання чи до досягнення дочкою 23-річного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з [INFO] у сторін народилася дочка, [PERSON] . [INFO] позивач вийшла заміж та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 23.09.2020 року дочка сторін змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2023 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Рішення набрало законної сили 16.02.2024 року. Оскільки 17.06.2024 року [PERSON] виповнилося 18 років, то позивач втратила право на отримання аліментів від відповідача. [PERSON] є курсантом 1 курсу (денна форма навчання за державним замовленням) Харківського національного університету внутрішніх справ, період навчання складає з 14.08.2023 року по липень 2027 року. Чоловік позивача [PERSON] тимчасово непрацездатний, перебуваючи на військовій службі був звільнений у зв`язку з отриманою травмою під час виконання обов`язку захисту Вітчизни. Також, в позивача є ще одна дитина, [PERSON] , [INFO] . Відповідач 20.08.2020 року уклав шлюб з [PERSON] , від цього шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом з дружиною та молодшою дочкою мешкають у Республіці Польща, м. Конін в орендованій квартирі. Відповідач працевлаштований у «CTK HR sp. z. o. o.» та отримує заробітну плату у розмірі 2402,42 злотих щомісячно, що еквівалентно 22515,36 грн. Наразі [PERSON] продовжує навчання і позивач несе витрати щодо її утримання. Позивач купує їй військову форму для навчання відповідно до сезону, має додаткові витрати на проїзд дочки з м. Запоріжжя до м. Вінниці та до м. Києва ( у зв`язку з науковою діяльністю). Оскільки університет тимчасово переміщений до м. Вінниця, то немає можливості забезпечити усім студентам місце у гуртожитку, то дочка шукає квартиру в оренду для подальшого проживання. Крім того, [PERSON] має проблеми із зором, потребує постійного використання лінз для зору, у подальшому потребуватиме операції по корекції зору. Також, вона має діагноз СдМ функціонального аброміального болю, синкопальний стан, перебувала на стаціонарному лікуванні, потребує коштів на придання необхідних ліків. Станом на травень 2024 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №74496010 в розмірі 61500,15 грн. 07.08.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить задовольнити позовні вимоги позивача частково у розмірі 1/8 частини від усіх його видів заробітку, у стягненні витрат на правничу допомогу просить відмовити. Позивач зазначила у позові, що спільна повнолітня дитина сторін має проблеми зі здоров`ям (про що відповідачу невідомо), а саме: проблеми зі зором, у зв`язку із чим, вона потребує постійного використання лінз для зору, а в подальшому операції по корекції зору, хворіє на диспенсію, гастрит, який провокує в неї непритомність через різкі болі у шлунку, має діагноз СдМ функціонального аброміального болю синкопальний стан, а також перенесене запалення легенів на фоні свого слабкого імунітету по іншим невідомим захворюванням. Як вбачається з матеріалів справи, а саме виписки від 09.05.2023 р. лікаря [PERSON] медичного центру «Довіра», рецепту на окуляри від 04.01.2021 р., рецепту від 09.05.2023 р. [PERSON] рекомендовані окуляри для постійного носіння з явкою 2 рази на рік. Тобто, [PERSON] потребує не постійного використання лінз для зору, а лише окулярів для постійного носіння, які не потребують постійної заміни лінз і, в свою чергу, регулярних фінансових витрат на них. Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.08.2023 р., виданої лікарем КНП ВОДКЛ Вінницької обласної ради А.В. Крамаренком, 28.08.2023 року [PERSON] поступила до стаціонару зі скаргами на постійні болі в животі. У стаціонарі отримала спазмолітичну терапію, їй встановлено діагноз К30-Диспенсія середньої тяжкості у стадії загострення При цьому, як вбачається з вищевказаної Виписки, діагноз гастрит, який провокує в неї непритомність через різкі болі у шлунку, у [PERSON] відсутній. Позивачем не наведено у позовній заяві мету поїздок [PERSON] до Києва і причинний зв`язок цих поїздок з необхідністю стягнення з відповідача аліментів. Також до позовної заяви позивачкою долучено чеки (накладні) про купівлю невідомих товарів у незрозумілій аптеці, одягу для дочки [PERSON] . Але, позивачка не врахувала, що відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, такі витрати не є аліментами на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а згідно з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, обов`язок утримання до досягнення двадцяти трьох років повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, покладається на обох батьків, а не лише одного з них. Тому те, що позивачка вимушена придбати одяг для дочки для її навчання в університеті, в розумінні закону є не значними фінансовими витратами, якими їх описує позивачка, а її обов`язком як матері, передбаченим ч. 1 ст. 199 СК України. Згідно відповіді на адвокатський запит Харківського національного університету внутрішніх справ відповідно до ст. 20 Закону України «Про національну поліцію» для курсантів закладів вищої освіти зі специфічними умова навчання передбачено безоплатне забезпечення одностроєм (форменим одягом) згідно з Нормою № 8, затвердженою Наказом МВС від 04.06.2020 р. № 434. У разі придбання курсантами форменого одягу за власні кошти, відшкодування його вартості університетом чинним законодавством не передбачено. Згідно п. 6.23 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом МВС від 14.02.2008 р. № 62, курсанти першого курсу розміщуються в казармах (гуртожитках), підставою для поселення є наказ про зарахування на навчання. Курсанти наступних курсів проживають у гуртожитках, що знаходяться в розташуванні навчального закладу, або поза його розташування, за їх бажанням. Курсант факультету № 2 рядової поліції [PERSON] у період з 14.08.2023 року по 03.08.2024 року проживала у гуртожитку університету в м. Вінниця, з 04.08.2024 року проживає поза межами закладу освіти. Освітній процес для курсантів організований в очній формі, тобто [PERSON] безпосередньо відвідує заняття. Відповідач разом із сім`єю виїхали до початку повномасштабного вторгнення рф на територію держави України, а відтак, відповідач та члени його сім`ї не оформлювали тимчасовий захист та не отримують жодних соціальних виплат від Республіки Польща. Відповідач проживає у Республіці Польща у м. Конін разом зі своєю дружиною гр. [PERSON] , дитиною від першого шлюбу дружини відповідача [PERSON] , та спільною малолітньою дитиною відповідача та його дружини [PERSON] , тобто на утриманні відповідача перебувають три особи. Окрім того, дочка від першого шлюбу дружини відповідача [PERSON] здобуває освіту, і, враховуючи те, що його дружина [PERSON] є безробітною, то тягар по витратам, пов`язаним із навчання [PERSON] , покладено на відповідача. Відповідач та члени його сім`ї проживають у Республіці Польща та отримують соціальні виплати від держави. Єдиним джерелом його доходу та доходу його дружини є ці виплати. 13.08.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив. Відповідач стверджує, що наразі єдиним доходом його сім`є є соціальні виплати від держави, проте не надає жодних доказів звільнення з місця роботи, на якому він був раніше працевлаштований. З 01.08.2024 року [PERSON] проживає у орендовану житлі, вартість оренди складає 7500,00 грн, вартість комунальних послуг складатиме приблизно 3500,00 грн на місяць. Позивач просить звернути увагу, що одяг який вона купує дочці не є повсякденним, а саме спецодяг необхідний для навчання. Щодо стану здоров`я дочки, то діагноз дисперсія середньої тяжкості у стадії загострення це є хронічний гастрит, який є спадковим захворюванням та характеризується постійними ознаками, які супроводжуються впродовж усього життя, як і поганий зір. Також, позивачем надані квитки на проїзд у потязі, вказані поїзди пов`язані з навчанням дочки. Крім того, [PERSON] перемогла у тендері від свого навчального закладу, а саме молодіжному обміні «Generation impact Cultural Activists», який відбувся у Хорватії з 16.09.2024 по 25.09.2024 року, однак витрати на дорогу були покладені безпосередньо на студентів. З 25.06.2024 року позивач втратила роботу, що негативно відобразилося на фінансовому стані позивача. 20.08.2024 року представником відповідача подано заперечення. Відповідач вказує, що витрати позивачки на білети, ліки, формений одяг (яким дочка як курсантка забезпечується безкоштовно), є додатковим витратами, а не коштами необхідними для утримання дитини. У Польщі відповідач отримує соціальні виплати для малозабезпечених сімей, які є єдиним джерелом доходу для родини. Оскільки згідно відповіді навчального закладу курсанти першого курсу розміщуються в казармах (гуртожитках), тобто оренда житла не є вимушеною обставиною, а лише бажанням [PERSON] . Відповідач вказує, що з долучених позивачем фіскальних чеків про купівлю одягу (тактичної чорної футболки, футболки поло, футболки Coolma, ременя тактичного, штанів тактичних), у таких відсутні будь-які реквізити, які б дали змогу ідентифікувати особу позивачки, якій такі послуги надавалися та/або якою ці послуги оплачувались, тобто відсутні докази понесення цих витрат саме позивачкою. Позивачка не долучила жодного актуального медичного документа, який міг би підтвердити або спростувати обставини щодо хвороби дочки. Наразі не відомо про стан здоров`я спільної дочки сторін [PERSON] станом на момент розгляду судом цієї справи. У запрошенні [PERSON] прийняти участь у молодіжному обміні «Generation impact Cultural Activists», які долучені до справи у виді скріншотів, відсутня інформація щодо понесення витрат на дорогу здобувачами освіти. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, позов визнає частково з підстав зазначених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Батьком [PERSON] вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про зміну імені 23.09.2020 року [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про шлюб 18.05.2013 року [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу, позивач має сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про шлюб 20.08.2020 року [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу, відповідач має дочку, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії довідки №2/1433 від 21.11.2023 року Харківського національного університету внутрішніх справ [PERSON] є курсантом 1-го курсу, денної форми навчання за державним замовленням. Термін навчання з 14.08.2023 року по липень 2027 року. Згідно відповіді Харківського національного університету внутрішніх справ на адвокатський запит від 05.08.2024 року №1/2662, для курсантів закладів освіти зі специфічними умовами навчання передбачене безоплатне забезпечення одностроєм (форменим одягом) згідно з Нормою №8, затвердженою наказом МВС від 04.06.2020 №434. У разі придбання курсантами форменого одягу за власні кошти, відшкодування його вартості університетом чинним законодавством не передбачено. Курсант факультету №2 рядовий поліції [PERSON] у період з 14.08.2023 по 03.08.2024 року проживала у гуртожитку університету в м. Вінниця, з 04.08.2024 проживає поза межами закладу освіти. Курсанти першого курсу розміщуються в казармах (гуртожитках), підставою для поселення є наказ про зарахування на навчання. Курсанти наступних курсів проживають у гуртожитках, що знаходяться в розташуванні навчального закладу, або поза його розташування, за їх бажанням. Відповідно до копії договору оренди №29 від 01.08.2024 року [PERSON] орендує будинок за адресою: [ADDRESS] . Вартість оренди складає 7500 грн на місяць, комунальні послуги оплачується орендарем окремо. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.\~ Ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Позивач, як обґрунтування розміру аліментів вказує на потребу [PERSON] у лікуванні хронічних хвороб, долучаючи в якості доказів медичні документи та чеки на придбання ліків. Положення ст. 199 СК України передбачають єдину підставу для стягнення аліментів - продовження навчання, тобто витрати пов`язані з навчанням і у зв`язку з цим повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги. Тому зазначені позивачем обставини щодо стану здоров`я дочки суд не приймає до уваги при визначенні розміру аліментів. Копії чеків на підтвердження придбання спец одягу для [PERSON] суд вважає також неналежними доказами. Усі чеки датовані періодом до подання позовної заяви, містять прізвище [PERSON] або взагалі жодного, тому суд позбавлений можливості стверджувати, що вказані витрати понесені безпосередньо позивачем. Крім того, згідно відповіді навчального закладу курсанти забезпечуються форменим одягом, тобто такі витрати не є вимушеними. Проїзні квитки на ім`я [PERSON] у напрямку Запоріжжя Вінниця (Вінниця Запоріжжя) є належними доказами витрат на проїзд до місця навчання та повинні враховуватися при визначенні аліментів. Витрати на проїзд [PERSON] до інших міст України, а також поїздка до Хорватії, на думку суду не є витратами на її навчання, оскільки позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження вказаних обставин. Твердження представника позивача щодо поїздок до Києва у зв`язку з науковою діяльністю нічим не підтверджено. Мета відвідання заходу у Хорватії у вересні 2024 року щодо молодіжного обміну «Generation impact Cultural Activists» [PERSON] не відома, з скріншоту з електронної пошти [PERSON] не вбачається що вказаний захід взагалі має якесь відношення до її навчального закладу та пов`язаний з її навчанням. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, який тимчасово розміщений у м. Вінниця, навчається на денній формі навчання та безпосередньо відвідує навчальні заняття, тому не може себе забезпечувати самостійно та потребує матеріальної допомоги від відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що і в позивача, і в відповідача на утриманні перебуває неповнолітня дитина. При цьому, суд не враховує витрати відповідача на утримання повнолітньої [PERSON] у зв`язку з її навчанням, оскільки обов`язок щодо її утримання повинні нести батьки [PERSON] , а не відповідач. Відповідач разом з дружиною, неповнолітньою дочкою та [PERSON] мешкає у м. Конін Республіка Польща, єдиним джерелом доходу є соціальна допомога держави малозабезпеченим, наразі він не працевлаштований. Позивач стверджує, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату у розмірі 2402,42 злотих щомісячно. Суд позбавлений можливості встановити вказані обставини, оскільки сторонами жодних доказів на підтвердження або спростування вказаних обставин не надано. Проте, враховуючи твердження відповідача, що на його утриманні перебуває дружина, яка є безробітною, малолітня дочка, а також [PERSON] , якій відповідач за власним бажанням сплачує за навчання (копія договору №227-2/4721 від 08.09.2022 року про надання освітньої послуги за контрактом), суд приходить до висновку про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання власної дочки, [PERSON] , а не тільки [PERSON] . Разом з цим,\~статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про задоволення позову частково. Судові витрати, згідно\~ст. 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Кожною зі сторін було подано належні та допустимі докази понесення витрат на правничу допомогу. Позивач поніс витрати на правову допомогу на загальну суму у розмірі 9000,00 грн ( акт виконаних робіт від 18.06.2024 року, акт від 12.08.2024 року), відповідач поніс витрати на правову допомогу на загальну суму у розмірі 14 000,00 грн ( акт виконаних робіт від 07.08.2024 року, акт від 17.08.2024 року). Відповідач заперечував щодо розміру витрат на правову допомогу, вказуючи що розмір витрат є неспівмірним за обсягом виконаних робіт з огляду на малозначність та складність справи, при цьому заявляючи до відшкодування витрати на правову допомогу у розмірі вдвічі більше позивача, що на думку суду, суперечить викладеним представником відповідача твердженням про малозначність та не велику складність справи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, суд приходить до висновку про можливість стягнення з кожної сторони витрат на правову допомогу частково.

Outcome: partial