Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Представник позивача\~\~звернувся\~до\~ \~суду\~з\~ позовом\~\~про\~ стягнення\~\~заборгованості за\~кредитним\~\~договором,\~\~зазначивши\~в\~позові,\~що\~29.04.2021\~року\~ між\~ТОВ «Бізнес\~Позика» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Договір про\~надання кредиту\~ №298620-КС-001.\~Договір було\~укладено в\~електронній формі,\~за допомогою\~відео верифікації\~ відповідача,\~яка повідомила\~свій фінансовий\~номер телефону\~та паспорт\~громадянки України,\~що підтверджує\~ факт\~звернення саме\~відповідачки \~за оформленням\~кредиту до\~ТОВ «Бізнес\~Позика»,\~що передбачено\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» та\~Правилами надання\~споживчих кредитів\~ТОВ «Бізнес\~Позика»,\~через особистий\~кабінет позичальника\~на сайті\~Кредитодавця.\~Укладення договору\~підтверджується \~візуальною формою\~послідовності дій\~про укладення\~електронного договору\~ про\~надання кредиту\~№298620-КС-001\~від 29.04.2024\~року.\~Відповідно до\~п.\~1\~Договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику кредит у розмірі 46000,00 грн., шляхом перерахування на особистий картковий рахунок, вказаний відповідачем в своєму особистому кабінеті на сайті кредитодавця строком на 24 тижні до 14.10.2021 року, на умовах сплати процентів за користуванням кредитом у розмірі 0,86523325% в день (фіксована ставка) на умовах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користуванням ним в порядку і на умовах, визначених зазначеним договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Відповідно Позивач свої зобов`язання виконав своєчасно і повному обсязі, відповідач же самостійно не здійснювала платежі за договором. 21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в Реєстрі за №21767, на підставі якого приватним виконавцем Мехед О.В., в рамках виконавчого провадження №68652061, в рахунок погашення боргу відповідача за кредитним договором №298620-КС-001 було перераховано відповідачу 10035,03 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2024 року по справі №757/34772/23-с, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 21.01.2022 року, зареєстрованого в Реєстрі за №21767. Станом на 14.06.2024 року, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання кредиту №298620-КС-001 складає 110128,66 грн., а саме: 35\~964,97 грн. заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 67\~263,69 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками: 6\~900,00 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за видачу кредиту. Просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №298620-КС-001 від 29.04.2021 року та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, її представник, надавши суду відзив на позовну заяву одночасно просив проводити розгляд справи за його та відповідача відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Предметом спору в даному провадженні є договірні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено,\~що між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №298620-КС-001, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи Анкети клієнта, Візуальною формою послідовності дій клієнта, Випискою із ЄДРП, Договору №298620-КС-001 про надання кредиту від 29.04.2021 року (а.с. 7-10). Підписана Анкета клієнта (а.с. 7) разом із Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а.с. 22-27) та Паспортом споживчого кредиту (а.с. 113-115) є складовими частинами кредитного договору (а.с. 9-12). Укладення договору\~про надання\~кредиту №298620-КС-001\~від 29.04.2021\~року в\~електронній формі,\~передбачено Законом\~України «Про\~електронну комерцію та Правилами надання кредиту к позику (а.с. 22-27). Згідно копії платіжного доручення №27526 від 29.04.2021 року відповідачу на картковий рахунок було перераховано 46000, 00 грн. (а.с. 12). Відповідно до відповіді на запит суду №20.1.0.0.0/7-240628/19495 від 03.07.2024 року, держателем банківської карти на яку 29.04.2021 року є [PERSON] , на яку 29.04.2021 року були зараховані грошові кошти в розмірі 46000,00 грн., (а.с. 65). 21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в Реєстрі за №21767, на підставі якого приватним виконавцем Мехед О.В., відкрито виконавче провадження №68652061 (а.с 19-20). Відповідно до платіжних інструкцій №5012 від 15.08.2023 року, №5057 від 06.09.2023 року, №5529 від 23.12.2023 року, №5549 від 23.12.2023 року, на погашення заборгованості за кредитним договором №298620-КС-001 було частково погашено позивачу суму заборгованості (а.с. 13-15). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2024 року по справі №757/34772/23-с, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 21.01.2022 року, зареєстрованого в Реєстрі за №21767, визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 33- 36). Станом на 14.06.2024 року, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання кредиту №298620-КС-001 складає 110128,66 грн., а саме: 35 964,97 грн. заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 67 263,69 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками: 6 900,00 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за видачу кредиту (а.с. 30-31). Згідно виписки по банківській карті № [NUMBER] за період з 29.04.2021 року по 05.05.2021 року, із отриманого позивачем кредиту в розмірі 46000,00 грн., відповідач [PERSON] віднеслась недобросовісно до взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, та не повернула кредитні кошти (а.с. 65-66). Разом з тим, представником відповідача на адресу суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Нормами ч.5. ст. 14 ЗУ «Про споживче кредитування», передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит, як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи. Відповідно до ст. 19 Конституції України, ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом. Згідно Висновку викладеного у Постанові Великої палати Верховного суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, суд наголосив на необхідності дотримання необхідного балансу між інтересами боржника та кредитора; наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Крім того представник відповідача вважає, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів: - акцептування його довірителькою пропозиції ТОВ «Бізнес Позика» щодо укладення договору №298620-КС-001 від 29.04.2021 року; - не надано підтвердження направлення примірника договору, укладеного у вигляді електронного документу на адресу відповідача, як це передбаченого Законом України «Про електронну комерцію»; - не надано заяву, підписану відповідачкою, а долучену до матеріалів справи копію Договору, не вважав достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання, за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформленні відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивачем не надано суду таких доказів, рівно як і виписку по особовому рахунку позичальника, таким чином розмір заборгованості відповідача за кредитним договором належним чином не підтверджується (а.с. 64-74). Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В свою чергу представник ТОВ «Бізнес Позики» з відзивом на позовну заяву не погодився, посилаючись на те, що до укладення кредитного договору №298620-КС-001 відповідача було належним чином ідентифіковано, зокрема [PERSON] \~ \~ \~ \~29.04.2021 року за допомогою відео верифікації повідомила свій номер телефону [NUMBER] та паспорт громадянина України [NUMBER] , що підтверджує факт особистого звернення відповідача та її бажання укласти кредитний договір. До укладення кредитного договору №298620-КС-001 від 29.04.2021 року ТОВ, «Бізнес Позика» було надано паспорт споживчого кредиту з усією інформацією, передбаченою ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», з яким відповідач ознайомилась та підписала його одноразовим ідентифікатором «G-9799», що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору №298620-КС-001. Згідно Презумції правомірності правочину, електронний кредитний договір №298620-КС-001 від 29.04.2021 року є правомірним, тому позивач взагалі не повинен доводити його дійсність. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного суду від 22.07.2021 року у справі №911/2768/20 та від 30.06.2021 року у справі №910/3140/19, з урахуванням принципу тлумачення договору на користь дійсності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору повинні тлумачитися на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Зазначена позиція була висловлена Верховним судом в його Постанові від 10.03.2021 року у справі №607/11746/17. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору, відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, проте відповідач не відмовилась від кредиту. Згідно зі ст. 627 ЦК, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог ЦК. З моменту підписання, у відповідності зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Розрахунок заборгованості за кредитним договором №298620-КС-001 від 29.04.2021 року, здійснений позивачем на підставі первинних документів та являється обов`язковим документом в кредитних справах. У відповідності до Постанови Верховного суду від 11.07.2018 року по справі №753/7883/15, доводи сторони про необгрунтованість розрахунку заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку (а.с. 94-117). \~ \~ \~ \~З урахуванням вищезазначеного, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом, та не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв дії ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Публічна пропозиція (оферта) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови, які є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за їх користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала своїх обов`язків за договором в строки, передбачені Кредитним договором. З огляду на Розрахунок\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№298620-КС-001 від 29.04.2021 року та Виписки за договором б/н за період з 29.04.2021 року по 05.05.2021 року, взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором відповідач не виконувала належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість. У матеріалах справи також відсутні будь-які об`єктивні дані, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов`язання за даним правочином, відповідач не виконав зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з її вини. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Ч.1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Однак відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд розглядає справу на основі наявних у матеріалах справи доказів. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача, який просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором та судові витрати. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved