Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

29.05.2024 позивачка звернулася\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2016 року. За вказаний період народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Дочка проживає разом із матір`ю в с. Яблуниця. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, вихованням дитини не займається. Відповідач є фізично здоровим, постійного доходу не має. Добровільно належно утримувати дочку відмовляється. А тому, позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі 5000,00 грн. починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Сторони у судове засідання не з`явилася. З урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до вимог частини першої статті 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд приходить до висновку щодо При цьому, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Зокрема, позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів на дочку саме в розмірі 5000 грн. щомісячно, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. У відповідності до доказів, наявних в матеріалах справи, немає підтвердження про офіційне працевлаштування чи дохід відповідача. Тому, з огляду на вказане, суд приходить до висновку про недоведеність позивачкою можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки саме в розмірі 5000 грн. щомісячно. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує,\~що у\~відповідності до\~статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» прожитковий\~мінімум на\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років становить\~3196 гривень. З урахуванням вказаного, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні, враховуючи найкращі інтереси дітей та їх потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідача. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно пунктом частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. За зазначених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення вказаної позовної вимоги.

Outcome: partial