Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Ускова Ірина Іллівна, до Запорізької міської ради, третя особа: [PERSON] , про встановлення факту постійного проживання єдиною сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності в порядку спадкування згідно із законом. Позов обґрунтований наступним. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29 червня 2023 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На дату смерті - 23.11.2022 р. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З 1985 році позивач знайома з [PERSON] . В 1991 році [PERSON] розійшовся зі своєю першою дружиною, а з 1992 року розпочався цивільний шлюб позивачки та померлого. [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували шлюб, вважаючи, що у них є повноцінна родина. Відсутність штампу в паспорті не заважало їх один одного любити, поважати та цінувати. Для них не важливо було місце реєстрації або штамп у паспорті. З 26.08.1985 року позивач була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] . З 1992 року родина проживали разом в квартирі позивачки, за адресою: [ADDRESS] . Від першого шлюбу у [PERSON] народилась донька - [PERSON] , яка проживала разом з позивачкою та померлим [PERSON] . Донька [PERSON] - Марина називала [PERSON] татом. Від спільного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] дітей не було. Факт родинних стосунків [PERSON] та [PERSON] підтверджується веденням спільного домогосподарства. Вони як чоловік і дружина матеріально та морально підтримували один одного незалежно від будь-яких обставин. Отже, [PERSON] та [PERSON] є сім`єю, що проживали в фактичних шлюбних стосунках, та мають фактичний шлюб починаючи з 1991 року по дату смерті [PERSON] , а саме по 23 листопада 2022 року. В 1998 році позивач працювала на заводі «Перетворювач», а померлий [PERSON] працював на заводі « [PERSON] ». Вони вели спільне господарство, спільний бюджет. За спільні кошти в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] 03.02.1998 році було придбане нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] . За їх спільним рішенням нерухоме майно було оформлене на чоловіка [PERSON] . З 1998 року та до листопада 2022 року родина [PERSON] та [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне проживання осіб за адресою: [ADDRESS] від 07.09.2023 року. Зазначена квартира належить [PERSON] на праві особистої власності. Після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилась спадщина, яка складається з наступного майна: Нерухоме майно, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Від моменту придбання квартири за адресою: [ADDRESS] і аж до самої смерті спадкодавця позивач проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] у вказаній квартирі. Це майно перейшло у володіння [PERSON] , яке вона фактично прийняла у спадщину. Це підтверджується тим, що [PERSON] постійно проживає в успадкованій квартирі, що підтверджується актом про фактичне проживання осіб за адресою: [ADDRESS] від 07.09.2023 року, сплачує комунальні платежі, утримує квартиру в належному стані, тощо. Тобто [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Фактичний вступ володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. В шестимісячний строк [PERSON] звернулася до Другої Запорізької Державної нотаріальної контори на початку 2023 року (січень або лютий) з проханням прийняти документи для прийняття спадщини, за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , [INFO] . В усному порядку їй було відмолено у прийняття документів та заведенні спадкової справи внаслідок того, що вона не могла підтвердити родинні стосунки, але їй було запропоновано звернутися до суду для встановлення факту підтвердження родинних стосунків. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] має дві кімнати, та загальну площу 51,45 кв.м., житлову площу 28,1 кв.м. В спільному користуванні є коридор № 1 площею 9,3 кв.м., кухня № 4 площею 8,2 кв.м., ванна № 2 площею 2,7 кв.м., туалет № 3 площею 1,0 кв.м., кладова № 5 площею 1,2 кв.м. - Право власності на 63/100 частини квартири, що складається з кімнати № [NUMBER] , площею 17,4 кв.м. з балконом площею 0,945 кв.м. належало [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу № 138/1317 від 03.02.1998 року. Договір посвідчений Товарною біржею «Строй-Інвест» на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарні біржі», зареєстрований Запорізькою товарною біржею, про що зроблено відповідний запис в Журналі реєстрації біржових угод, реєстровий номер 138/1317 від 03.02.1998 року. - Право власності на 37/100 частини квартири, що складається з кімнати № 6 площею 10,7 квадратних метрів належить [PERSON] на підставі Договору дарування від 22 вересня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І., та зареєстрований в реєстрі за номером 3586. Позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, визнавши, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала єдиною сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час його смерті, яка настала [INFO] , та такою, що прийняла спадщину після [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , (реєстровий номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), право власності на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,45 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., а саме на 63/100 частини квартири, що складається з кімнати № [NUMBER] , площею 17,4 кв. м., з балконом площею 0,945 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо можливості задоволення позову. Надала відзив, відповідно до якого позивачкою не було надано доказів, які можуть підтвердити створення сімейних відносин, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивачки з померлим [PERSON] . Навіть, сам собою факт перебування у близьких чи дружніх стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. В доданій до матеріалів справи в якості доказів копії паспорту внесені відомість про місце проживання позивачки в квартира [ADDRESS] , а померлого [PERSON] - [ADDRESS] . Таким чином, твердження позивачки про тривале проживання однією сім`єю з померлим не доведено. Також у позовній заяві зазначено про вирішується питання тільки про встановлення права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо встановлення права власності іншого житлового приміщення, яка належить спадкодавцю не вирішується. Однак, відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідач просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовної заяви встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд приходить наступного. Згідно з договором купівлі-продажу №138/1317 від 3.02.1998 р., зареєстрований на Товарній біржі «Строй-Інвест» [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] придбав 63/100 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 51,45 кв.м., в том числі жилою площею 28,1 кв.м. На правочини вчинені до моменту набуття чинності Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року, тобто до 01 січня 2004 року, поширюється законодавство, чинне на момент їх укладення, зокрема Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року. У статті 227 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод було обов`язкове лише у випадках укладення договору купівлі-продажу жилого будинку. В ЦК УРСР не передбачалося обов`язку нотаріально посвідчувати договір купівлі-продажу квартири, у тому числі у випадку укладення договору, стороною якого є фізична особа. У частині другій статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) міститься спеціальна норма щодо положень статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року. Адже статті 47 і 227 ЦК УРСР 1963 року внормовували форму угоди/договору купівлі-продажу жилого будинку, а частина друга статті 15 Закону «Про товарну біржу» регулювала форму цього договору у вужчому розумінні - як укладеного на товарній біржі. Таким чином, 63/100 частини квартири, придбані за життя [PERSON] за дійсним правочином. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до акту від 7.09.2023 року, складеному мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] станом на 23 листопада 2022 року проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Факт спільного проживання позивачки з померлим спадкодавцем однією сім`єю більше 5 років підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначена обставина також підтверджується спільними світлинами. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до листа Другої Запорізької державної нотаріальної контори від 7.02.2023 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилася. Заповіту [PERSON] не залишив, а отже, спадкування здійснюється за законом. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила ч.2ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Дослідивши подані документи, суд вважає встановленим факт, що позивачка та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю більше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту позивачці необхідно для прийняття спадщини. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачка не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved