Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначав, що він з 17.10.2020 року перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову [PERSON] посилався на те, що дочка [PERSON] з листопада 2021 року проживала зі своїм батьком та бабусею - [PERSON] , оскільки мати дитини привезла 11-ти місячну хвору дитину до бабусі за адресою: [ADDRESS] та залишила дитину під наглядом бабусі та батька дитини. Як вказує позивач, після цього, а саме з листопада 2021 року відповідачка не бачила дитину, жодним чином не цікавилася про неї, навіть нікому не телефонувала, тобто, відповідачка втратила інтерес до дитини, а вихованням дитини, доглядом, піклуванням, матеріальним забезпеченням займається позивач. Також позивач вказав, що в зв`язку з вторгненням російської федерації до України з метою забезпечення безпеки дочки (враховуючи, що він є військовослужбовцем і приймає участь у бойових діях), його дочка з бабусею - [PERSON] наразі проживають за межами України, а саме, в Угорщині за адресою: [ADDRESS] . Позивач продовжує піклуватися про дитину, надсилає матеріальну допомогу, спілкується по телефону, а під час своїх відпусток мав побачення з дочкою, яку бабуся привозила до міста Ужгород спеціально для спілкування батька з дитиною. Посилаючись на те, що мати дитини покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере виховної, матеріальної, посильної трудової участі у виховання дочки, а вся питання щодо виховання та матеріального забезпечення дитини вирішуються батьком дитини за допомогою його матері [PERSON] , яка в зв`язку з війною проживає разом з онукою - [PERSON] та здійснює догляд за нею, просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських право відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , а судові витрати покласти на позивача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 03 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] в особі представника - адвоката Козакевича Олександра Сергійовича до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району - про позбавлення батьківських прав та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 14.05.2024 року. 14.05.2024 року у підготовче судове засідання з`явилися представник позивача - адвокат Козакевич О.С. та представник 3-ї особи - [PERSON] . Суд на місці ухвалив витребувати відомості від Мінсоцполітики та Державної міграційної служби відомості про відповідачку [PERSON] та ухвалив закрити підготовче судове засідання, призначити справу до судового розгляду на 15.08.2024 року. 15.08.2024 року у судове засідання з`явилися позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Козакевич О.С., представник 3-ї особи - [PERSON] та свідок - [PERSON] (і режимі відеконференції). Судом оголошено перерву до 03.10.2024 року - для надання висновку органом опіки та піклування Шевченківського району. 03.09.2024 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 02.09.2024 року, в якому зазначалося, що районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування вважає доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . 30.09.2024 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, з якої вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 08.11.2017 року по 27.09.2024 року в Базі даних не виявлено. 30.09.2024 року від представника позивача - адвоката Козакевича О.С. надійшла заява про участь у судовому засіданні 03.10.2024 року в режимі відео конференції поза межами приміщення суду. 03.10.2024 року від представника позивача - адвоката Козакевича О.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі; просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. 03.10.2024 року від представника органу опіки та піклування - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та з врахуванням висновку органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялась про день і час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, відзив на позовну заяву суду не направила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, поясненнями позивача та показаннями свідка [PERSON] , що сторони - [PERSON] та [PERSON] -перебували у шлюбі з 17.10.2020 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка з листопада 2021 року проживала зі своїм батьком та бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Саме з листопада 2021 року відповідачка не бачила дитину, жодним чином не цікавилася про неї, навіть нікому не телефонувала, тобто, відповідачка втратила інтерес до дитини, а вихованням дитини, доглядом, піклуванням, матеріальним забезпеченням займалися батько дитини та бабуся. Батько дитини є військовослужбовцем, з 05.01.2021 року по теперішній час перебуває на військові службі в військовій частині [NUMBER] . Суд бере до уваги показання свідка [PERSON] та письмові докази - орієнтування щодо розшуку за заявою від 23.03.2021 року позивача дружини [PERSON] , яка забрала з собою дитину 3-х місяців - дівчинку [PERSON] , вийшла з дому та поїхала у невідомому напрямі, телефон не відповідає. Як з`ясувалося потім, [PERSON] разом із дитиною перебувала у подруги, де вони вживали алкогольні напої, виключила телефон, щоб не заважали їй. Тобто, на думку суду, це свідчить про те, що відповідач [PERSON] незадовільно виконувала свої батьківські обов`язки щодо немовляти, а залишивши у листопаді 2021 року 11-ти місячну дочку у бабусі, взагалі перестала цікавитися долею дитини. В зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації до України для забезпечення безпеки малолітня [PERSON] разом із бабусею [PERSON] виїхали за межі України та проживають в Угорщині за адресою: [ADDRESS] . Позивач продовжує піклуватися про дитину, надсилає матеріальну допомогу, спілкується по телефону, а під час своїх відпусток мав побачення з дочкою, яку бабуся привозила до міста Ужгород спеціально для спілкування батька з дитиною. Мати малолітньої [PERSON] не спілкується ані з колишнім чоловіком, ані з його матір`ю, про долю дитини не намагалася узнати та не мала наміру зустрічатися з дитиною та брати участь в її вихованні та утриманні. З наданих позивачем письмових доказів, зокрема, з педагогічного висновку від 14.03.2023 року дошкільного дитячого закладу «Об`єднані Яслі Зугло», який знаходиться в Будапешті і який відвідує малолітня [PERSON] , вбачається, що дівчинка прожаває разом з бабусею у двокімнатній квартирі, В квартирі охайно, у дитини окрема кімната, іграшки відповідають її віку, бабуся з любов`ю піклується про неї, разом харчуються за обіднім столом в просторій кухні. В яслі дівчинка приходить в чистому, охайному одязі, вдень весела, вільно грається, апетит у не хороший. Бабуся знаходиться на зв`язку з вихователями. Коли дівчинка поступила до закладу вона мала невелику затримку в рухах, на сигнал вихователя відбулося лікарське спостереження [PERSON] , зумовлене розслабленим тонусом м`язів. Проводилися щодення заняття для розвитку тонусу, з того часу її рухи суттєво розвинулись, може прогулюватися, впорядковано бігає. З Офіційного посвідчення Дирекції у справах біженців Департаменту державної служби у справах іноземців м. Будапешт від 14.02.2023 року вбачається, що громадянки України [PERSON] та [PERSON] мають юридичний статус біженця, в реєстрах у справах біженців зареєстрована адреса для надання житла: [ADDRESS] . При вирішенні спору суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 02.09.2024 року, у якому зазначено наступне: «Враховуючи надані матеріали та докази можна зробити висновок, що матір дитини не намагається боротися за своє право бути матір`ю, брати участь у вихованні, спілкуванні з дитиною, ігнорує можливість змінити ставлення до виховання дочки. Ухиляння від виховання своєї дитини - це свідома та навмисна відсутність турботи, відповідальності та ігнорування потреб дитини… Районна адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування вважає доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] » Суд, оцінивши наведене вище, приходить до висновку, що [PERSON] тривалий час (майже 3 роки, якщо враховувати факт залишення дочки у бабусі, яке сталося у листопаді 2021 року) ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки, а саме - не займається її вихованням, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належних умов для розвитку її природних здібностей, не готує до самостійного життя та праці. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладені вище обставини та зазначені норми законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки - [PERSON] , [INFO] . При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити, що батьківські права [PERSON] можуть бути поновлені у порядку та за наявності підстав, наведених у статті 169 Сімейного кодексу України (мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved