Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник позивача звернувся суду з позовом про визначення частки померлого у справі спільної сумісної власності та визначення права власності в порядку спадкування. Просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 5625085000:01:002:0621, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що [INFO] \~помер батько\~Позивача \~ [PERSON] (далі\~ спадкодавець,\~покійний,\~померлий),\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] .\~За життя\~покійний перебував\~у шлюбі\~із [PERSON] \~(мати\~Позивача)\~(далі\~ подружжя).\~Шлюб був\~зареєстрований 26.10.1990\~в Масевицькій сільській\~раді Рокитнівського\~району Рівненської\~області.\~В подальшому,\~а саме\~13.07.2006\~шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] розірвано\~за рішенням\~Рокитнівського районного\~суду Рівненської\~області.\~В період\~шлюбу (в\~1995\~році)\~подружжя побудувало\~житловий будинок\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який перебуває\~у їх\~спільній частковій\~власності (по\~1/2\~частки)\~згідно рішення\~Рокитнівського районного\~суду Рівненської\~області від\~27.01.2009\~по справі\~№2-12/2009.\~В подальшому\~колишнє подружжя,\~як співвласники\~житлового будинку\~набули у\~спільну сумісну\~власність земельну\~ділянку для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~площею 0,25\~га,\~кадастровий номер\~5625085000:01:002:0621,\~згідно рішення\~Масевицької сільської\~ради від\~15.06.2018\~№343. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві особистої приватної власності майно. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є Позивач його дочка [PERSON] . 03.04.2024 державним нотаріусом Рокитнівської державної нотаріальної контори Витичак Г.М. Позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом №710 на 50/100 житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, кадастровий номер 5625085000:01:002:0621 державний нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що частки земельної ділянки яка знаходиться у спільній сумісній власності колишнього подружжя не визначені, а нотаріус позбавлений права самостійно визначати такі частки. Оскільки в позасудовий спосіб Позивач не має можливості реалізувати своє майнове право, у нього виникла необхідність у зверненні до суду із позовом. 12 серпня 2024 року Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.200 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступне. Позовні вимоги виникли з приводу визнання права власності на нерухоме майно при реалізації права спадкування за законом. Відповідно до ч.1 ст.30\~ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна, або основної його частини. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [INFO] помер батько Позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий 12.01.2021 Рокитнівським ВД РАЦС, про що складено відповідний актовий запис №15 від 12.01.2021.(а.с.12) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком позивача зазначено [PERSON] , який помер та матір`ю зазначено [PERSON] , яка є відповідачкою (а.с.7) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.04.2024 державним нотаріусом Рокитнівської державної нотаріальної контори Рівненської області Витичак Г.М., спадкоємцем майна [PERSON] є його дочка [PERSON] . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з 50/100 (п`ятдесят сотих) частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказана частина житлового будинку належала [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області 27 січня 2009 року, справа № 2-12/2009.(а.с.14) Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст.1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку площею 0,25 га, що перебувала у спільній сумісній власності, нотаріус повідомила Позивача про таку неможливість, оскільки у праві спільної сумісної власності не визначені частки. (а.с.17). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст. 368 ЦК України) Розподіл часток майна, згідно вимог ч.1 ст. 372 ЦК України, за домовленістю між співвласниками в даному випадку є неможливим, оскільки спадкодавець, як один із співвласників вищезазначеної земельної ділянки, помер. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Положеннями постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» встановлено, що в разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Аналізуючи наведені норми закону, слід вважати, що при поділі (виділі) часток у майні, яке перебуває у спільній сумісній власності, в тому числі й визначенні, законом фактично встановлюється презумпція рівності таких часток. Спірна земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий №5625085000:01:002:0621, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить двом співвласникам: спадкодавцю [PERSON] та Відповідачу [PERSON] , отже їх частки у праві власності на вказану земельну є фактично рівними, тобто по 1/2. Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування є належним способом захисту Позивача, оскільки на момент смерті спадкодавця частка у спільній сумісній власності не була визначена. Враховуючи викладене, суд доходить обґрунтованого висновку, основаного на дослідженні доказів, котрі визнані належними та допустимими, їх аналізу та перевірки доводів сторін, що позовні вимоги є обгрунтованими, відповідають вимогам Закону, не порушують прав та інтересів інших осіб, а тому визнання позову, суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами: суд враховує позицію сторони Позивача про відмову від стягнення судових витрат з Відповідача, тому такі слід залишити за Позивачем.

Outcome: approved