Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

27 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовано позов\~тим,\~що рішенням\~Деснянського районного\~суду м.\~Чернігова від\~22\~лютого 2023\~року [PERSON] \~визнано батьком\~дитини \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та внесено\~відповідні зміни\~до актового\~запису про\~народження дитини,\~зазначено його\~батьком дитини\~та змінено\~дитині прізвище\~з « [PERSON] »\~на « [PERSON] ». Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25\~жовтня 2023\~року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років дитина проживає з позивачем та повністю перебуває на його утриманні. У свою чергу, відповідач життям сина не цікавиться, не приймає участі в його вихованні, не утримує сина, хоча зобов`язана це робити до досягнення ним повноліття, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщена завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань не подала. Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2023 року в справі № 750/8313/22 визнано [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Внесено зміни до актового запису № 990 від 08 травня 2013 року про народження дитини, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, зазначено батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Чернігів, громадянина України, змінено дитині [PERSON] , [INFO] , прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4-5). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25\~жовтня 2023\~року в справі 750/11578/23 [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). На даний час син сторін проживає з позивачем. За змістом позову, угоди про добровільну сплату аліментів та їх розмір між сторонами не досягнуто. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі\~статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України). Частиною третьою\~статті 181\~Сімейного кодексу\~України визначено,\~що за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із\~частиною першою\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною другою\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги законодавства, обов`язок відповідача утримувати неповнолітню дитину, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Суд не стягує з відповідача аліменти в тому розмірі, що просить позивач, оскільки ним не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідач має достатній дохід і можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог. Окрім цього, на підставі статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial