Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,75 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території села В`язова колишньої Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 159542, виданого Туринківською сільською радою 29 травня 1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1134. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Просить суд взяти до уваги, що незважаючи на те, що його по батькові в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] , однак в графік батько ім`я його батька вказано [PERSON] , також його по батькові згідно паспорта громадянина України є [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є тотожними іменами. Стверджує, що матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі рішення Турнківської сільської ради від 27 січня 1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,75 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села В`язова Туринківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Після смерті матері, [PERSON] , відкрилася спадщина за законом на належне їй право на земельну частку (пай). Він, [PERSON] , як син є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, [PERSON] , прийняв спадщину після її смерті, оскільки був зареєстрований та проживав разом із матір`ю на час її смерті, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язку частку у спадщині, прийняли таку внаслідок спільного проживання із [PERSON] чи внаслідок звернення в шестимісячний строк після її смерті до нотаріуса немає. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) площею 1,75 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Вважає, що його право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівни належним чином засвідчену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи № 49/2022, яка зареєстрована після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Кобзар Л. В. на адресу суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 49/2022, яка зареєстрована після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] . А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , народився [INFO] у селі В`язова, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 14 лютого 1968 року. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане В`язівською сільською радою Львівської області 20 лютого 1965 року, вбачається, що батьком позивача є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Суд враховує, що незважаючи на те, що по батькові позивача в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] , однак в графік батько ім`я його батька вказано [PERSON] , також його по батькові згідно паспорта громадянина України є [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є тотожними іменами. З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 159542, який виданий 29 травня 1997 року Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1134, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Турнківської сільської ради від 27 січня 1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,75 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села В`язова Туринківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей 21 липня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 37, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 21 липня 2009 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй право на земельну частку (пай). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Викладеним у довідці № 865, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 07 серпня 2024 року, стверджується, що заповіт від імені громадянки [PERSON] у Туринківській сільській раді не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] і нотаріусом. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд враховує, що [PERSON] як син є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, [PERSON] . З довідки № 863, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 07 серпня 2024 року, вбачається, що громадянка [PERSON] була зареєстрована і проживала до дня смерті, [INFO] , у [ADDRESS] . Викладеним у довідці № 864, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 07 серпня 2024 року, що громадянин [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з матір`ю, громадянкою [PERSON] до дня її смерті, [INFO] , в [ADDRESS] і вели спільне господарство. З довідки № 866, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 07 серпня 2024 року, вбачається, що на день смерті громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] , в [ADDRESS] , був наступний склад сім`ї: [PERSON] , 1965 року народження, син, тобто позивач, [PERSON] , 1972 року народження, невістка, [PERSON] , 1991 року народження, онука, [PERSON] , 1993 року народження, онука, і [PERSON] , 1995 року народження, онука. Тобто суд констатує, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав з нею на час її смерті, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Батько позивача, а чоловік [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , тобто ще до смерті своєї дружини, про що в книзі реєстрації актів про смерть 05 лютого 1963 року було зроблено запис за № 12, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 05 лютого 1993 року. Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язку частку у спадщині, прийняли таку внаслідок спільного проживання із [PERSON] чи внаслідок звернення в шестимісячний строк після її смерті до нотаріуса з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено. Суд враховує, що внаслідок звернення [PERSON] до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , було зареєстровано спадкову справу № 49/2022. Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 22 вересня 2024 року видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме серії [NUMBER] , яке зареєстроване в реєстрі за № 1021, спадщина на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 4622789200:03:002:0066, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії № 011862, видане Туринківською сільською радою від 01 серпня 2011 року, за реєстровим № 285. [PERSON] є власником даного майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 310588005, який сформовано [PERSON] , приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області. Однак, листом за вихідним № 110/01-16 від 05 серпня 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), площею 1,75 га, що розташована на території села В`язова, Туринківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Суд бере до уваги, що позивач у позовній заяві зазначив, що сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] , у нього відсутній, [PERSON] за життя не обміняла сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документа, оскільки [PERSON] помер, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій. Отже [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, [PERSON] , прийняв спадщину після її смерті, оскільки був зареєстрований та проживав разом із матір`ю на час її смерті, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) площею 1,75 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Водночас право [PERSON] на дану земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved