Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -вони з відповідачкою з 24 вересня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які на даний час вже досягли повнолітнього віку; -вже понад рік сімейні відносини між ними з відповідачкою значно погіршилися, виникало багато сварок та конфліктів, які призвели до припинення їхнього спільного проживання та ведення спільного господарства; -він неодноразово намагався відновити їхні сімейні відносини та прикладав для цього багато зусиль, однак взаєморозуміння досягнуто не було, тому вони припинили їхні з відповідачкою стосунки; -подальше їхнє з відповідачкою спільне проживання є неможливим, і надання їм строку на примирення не виправить ситуації, яка між ними склалася, звернувся до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву /а.с.14-15/, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.13/, згідно якої просила розглянути справу без її участі, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та після реєстрації розірвання шлюбу бажала залишити прізвище « [PERSON] ». Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивача, представника позивача та відповідачки, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Спору про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved