Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви, до АТ «Державний ощадний банк України», Київської міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] , про що Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області визнано її факт смерті. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: грошові кошти, на банківському рахунку, що відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 51907,87 грн., що підтверджується довідкою, виданою АТ «Державний ощадний банк України» від 06.12.2021. Позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] Реєстрація спадкової справи підтверджується Витягом зі спадкового реєстру № 67189843. Приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] заведено спадкову справу відповідно до п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України від 22.02.2012 № 296/5 Затвердженого Мінюстом України. Позивачем були повністю виконані всі вимоги законодавства України щодо прийняття спадщини померлої [PERSON] . Але у зв`язку з проведенням на території здійснення нотаріусом діяльності, яким була заведена справа, антитерористичної операції, нотаріусом була втрачена можливість передання справ до державного нотаріального архіву. В тому числі не була передана спадкова справа померлої [PERSON] , що підтверджується витягом зі спадкового реєстру, в якому місцем зберігання спадкової справи зазначено: [ADDRESS] , що є робочою адресою приватного нотаріуса [PERSON] Вищевикладене свідчить про неможливість звернення до іншого нотаріуса і належного оформлення спадщини, та порушує права позивача, надані ст. 1296-1300 ЦК України. В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. Однак, оскільки тимчасово припинено доступ до Спадкового реєстру, припинено діяльність нотаріуса з порушенням відповідного порядку, що не дозволяє позивачу оформити спадкові права. Оскільки суд здійснює правозахисну функцію, позивач вважає, що суд має задовольнити позовні вимоги щодо визнання за ним права власності. Ухвалою суду від 10.07.2023 прийнято позовну заяву [PERSON] до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно та відкрито провадження за правилами позовного (загального) провадження, призначено підготовче судове засідання. 22.08.2023 представником відповідача АТ «Державний ощадний банк України» - Лизуненко С.О. до суду подано відзив на позовну заяву, у якому останній зазначає, що позов подано до неналежного відповідача, вимоги до банку є безпідставними та такими, що викладені без посилання на належні, допустимі, достовірні та достатні докази, відтак позов не підлягає задоволенню. Зокрема, АТ «Державний ощадний банк України» не оспорює та не не визнає право власності спадкоємців [PERSON] , в. т.ч. [PERSON] на грошові кошти/вклади розміщені в банку. Грошові кошти розміщені на поточних рахунках в АТ «Державний ощадний банк України», після смерті власника рахунків, в будь-якому випадку, належать його спадкоємцям і будуть видані банком їм на підставі їх звернення до банку зі свідоцтвом про право на спадщину на грошовий вклад, яке має видати нотаріус чи з рішенням суду про визнання права спадкоємця на спадщину (вклад). Станом на дату розгляду цієї справи, позивач не зверталася до АТ «Державний ощадний банк України» про отримання коштів, які знаходяться на рахунку [PERSON] та, відповідно, не надавала один з вищевказаних документів, що підтверджують її права як спадкоємця на спадщину (вклад). 11.10.2023 позивачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 09.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 21.03.2024 позивачем [PERSON] до суду подано клопотання про залучення третьої особи. 28.03.2024 позивачем [PERSON] до суду подано клопотання про заміну належного відповідача. 02.04.2024 позивачем [PERSON] до суду подано заяву про залишення без розгляду клопотання про заміну відповідача. Ухвалою суду від 02.04.2024 клопотання позивача [PERSON] про залучення третіх осіб - задоволено, клопотання позивача [PERSON] про заміну належного відповідача - залишено без розгляду. Залучено до участі у справі [PERSON] , Київську міську раду в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. 13.05.2024 позивачем [PERSON] до суду подано клопотання про залучення співвідповідача і уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 29.05.2024 здійснено повернення в підготовче судове засідання по справі для залучення співвідповідача. Залучено до справи як співвідповідача Київську міську раду (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36). Закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 07.10.2024 позивач і представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Від представника відповідача Київської міської ради, третьої особи [PERSON] заяв до суду не надходило, відповідач Київська міська рада про дату судового засідання повідомлявся належним чином, копію позовної заяви отримав, що підтверджується зворотнім повідомленням наявним в матеріалах справи. Третя особа повідомлялася про судові засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судова влада України. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи відповідно до ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, що [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04.11.2021 копією рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.11.2021 про встановлення факту смерті (а.с. 9-11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: грошові кошти, на банківському рахунку, що відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 51907,87 грн., що підтверджується довідкою, виданою АТ «Державний ощадний банк України» від 06.12.2021 (а.с. 17). Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 08.11.2021 позивач звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі - [PERSON] . Крім того зазначено, що спадкоємцем за законом також є донька спадкодавця [PERSON] , інших спадкоємців немає (а.с. 12). Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що другий спадкоємець - [PERSON] (спадкоємець першої черги) зверталася до приватного нотаріуса з заявою про отримання спадщини за законом. Крім того, під час розгляду справи, третьою особою [PERSON] , яка є матір`ю позивача та донькою спадкодавця, не було подано жодних заяв чи клопотань щодо визнання за нею права власності на спадкове майно померлої [PERSON] . Реєстрація спадкової справи 68607757, спадкодавець: [PERSON] , підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67189843 від 08.11.2021 (а.с. 13). Разом з тим, згідно з листом № 27863/Д-2745/15.5 від 20.06.2023 Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, отриманого на запит позивача зазначається, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 віднесена до тимчасово окупованих російською федерацією територій України відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004. Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.03.2023 № 215/7 «Про припинення нотаріальної діяльності [PERSON] » діяльність приватного нотаріуса [PERSON] по Маріупольському районному нотаріальному округу припинена з 29.03.2023. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса [PERSON] до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались (а.с. 23). Відповідно до вимог пп. 4.1 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Тому для з`ясування цих обставин та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, нотаріусу необхідна вже заведена приватним нотаріусом [PERSON] спадкова справа. Згідно з ч. 5. Ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому, у зв`язку з відсутністю доступу до вже заведеної спадкової справи, що перешкоджає на теперішній час отриманню свідоцтва про право на спадщину, запропоновано [PERSON] визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку (а.с. 23-24). Виходячи з неможливості реалізувати позивачу свої спадкові права іншим шляхом, було вирішено звернутися до суду. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню, оскільки позивач має достатні правові підстави на визнання за нею права власності на грошові кошти в сумі 51907,87 грн., що знаходяться на банківському рахунку, що відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», в порядку спадкування за законом, як спадкоємець п`ятої черги, після смерті [PERSON] . Щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно до акціонерного товариства «Ощадний банк України», слід зазначити наступне. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» позов про визнання права на спадщину може бути поданий у випадку відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Проте правильне визначення відповідача, який буде відповідальним за виконання судового рішення, є принциповим питанням, особливо якщо за наслідками судового рішення буде здійснено розподіл судових витрат, які буде покладено на відповідачів. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Як вбачається з позовної заяви представник позивача зазначає в якості співвідповідача у даній справі акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач звернувся до суду не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовною заявою, тому що банківська установа не має жодних прав щодо спадкування грошових коштів на рахунках померлої, не є власником грошових коштів вкладника, а лише виконує розпорядження власника рахунку щодо грошових коштів і не може бути стороною цивільних правовідносин у справах про спадкування, а тому акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» є у цій справі неналежним відповідачем, на відміну від Київської міської ради. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні в частині позовних вимог [PERSON] до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно, за вищенаведених обставин. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial