Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» майнову шкоду в розмірі 499,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000,000 грн. Позов обґрунтовує тим, що 01 серпня 2023 року [PERSON] в умовах воєнного стану повторно вчинив корисливий злочин, а саме перебуваючи у торгівельній залі АЗС «WOG», яка належить позивачу - ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», що розташований за адресою: м. Київ, проспект Броварський 11-Б, де в нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, взявши з торгівельної полиці магазину товар у вигляді «Фісташки Алмонд в лупшині смажена 150 г», штрих-код 4820203640713 в кількості 3 шт., вартістю 166 грн. 60 коп. З вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2024 року вбачається, що [PERSON] вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті. Даний вирок суду надійшов на адресу позивача із супровідним листом суду від 29.03.2024. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, однак він у добровільному порядку завдану злочином шкоду не відшкодував. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї додатками була направлена відповідачу на адресу зазначену у позові, однак конверт повернувся на адресу суду з позначкою "за закінченням терміну зберігання". Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року [PERSON] визнаний винним у вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Як вбачається із вищевказаного вироку, 01 серпня 2023 року приблизно 18 год 36 хв. перебуваючи у торгівельній залі АЗС «WOG», яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», що розташований за адресою: м. Київ, проспект Броварський 11-Б, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення [PERSON] взяв з торгівельної полиці магазину товар у вигляді «Фісташки Алмонд в лушпині смажена 150г», штрих -код 4820203640713, в кількості 3 шт. вартістю 166 грн. 60 коп. без врахування ПДВ , загальною вартістю 499 грон. 80 коп. Вирок набрав законної сили 17 жовтня 2023 року. На момент звернення до суду матеріальну шкоду, завдану ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», [PERSON] добровільно не відшкодував. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України). Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідного правового висновку щодо застосування вказаної норми права до аналогічних спірних правовідносин дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі №61-24141 св 18. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» вбачається, що відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна мають важливе значення для усунення наслідків злочину та поновлення порушених прав громадян, підприємств, установ, організацій, колгоспів, кооперативів та інших громадських організацій. Згідно п.13 Постанови вбачається, що покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою. Відповідно до п.18 Постанови, при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п.3 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Таким чином, шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи наведене, суд вважає, що шкода позивачу завдана неправомірними діями відповідача підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Щодо заявленої позивачем вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн. суд зазначає наступне. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У постанові Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї що лише підлягає сплаті Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22). Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав 1) ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» -адвокатом Богдан М.М. на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 24/03 від 24 січня 2022 р., серії АС № 1090809 від 16.04.2024; 2) договір про надання правничої допомоги №24/03 від 24 січня 2022 р.; 3) акт приймання - передачі від 15.04.2024 р. за договором №24/03 від 24.01.2022 р. про надання правової допомоги; 4) детальний опис виконаних робіт, наданих послуг; 4) платіжна інструкція № 9114289853 від 19.04.2024 р. з призначенням платежу: надання правничої допомоги згідно договору № 24/03 від 24.01.2022 р. В акті приймання - передачі наданих послуг позивач надав суду інформацію щодо здійснених робіт, а саме: підготовка, складання, оформлення позовної заяви в цивільній справі за позовом ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, які зазначені в детальному описі підтверджується матеріалами справи, в якій містяться всі підготовлені указаним представником процесуальні документи. Сума витрат в розмірі 1000,00 грн. відповідає умовам Договору про надання правничої допомоги, та ураховуючи кількість заявлених позовних вимог є співмірною з часом витраченим адвокатом на узгодження позиції з клієнтом, підготовку позовної заяви та іншими наданими послугами, які були неминучими. Належність цієї справи до категорії малозначних не свідчить про те, що обсяг послуг адвоката та час, що він витрачає у таких категоріях справ не повинен належно оцінюватись на оплачуватись. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved