Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Позивачка подала\~до суду\~позов,\~в якому\~просила стягнути\~з відповідача\~на її\~користь 3343\~грн.\~07\~коп.\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~дорожньо \~транспортної пригоди,\~судовий збір\~в розмірі\~1073\~грн.\~60\~коп.\~та судові\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу в\~розмірі 3000\~грн.,\~в обґрунтування\~чого посилалася\~на те,\~що 07.05.2019\~року між\~Товариством з\~додатковою відповідальністю\~«Страхова компанія\~«Ю.ЕС.АЙ.»\~та [PERSON] \~був укладений\~Договір обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів (поліс)\~№ АО/0646557,\~внаслідок чого\~був забезпечений\~транспортний засіб\~«ВАЗ 21053»\~д.н.з. [NUMBER] .\~20.03.2020\~року о\~15:30\~год.\~в м.\~Харків по\~пр.\~Альошина,\~17,\~мала місце\~ДТП за\~участю транспортного\~засобу «ВАЗ\~21053»,\~д.н.з. [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~та транспортного\~засобу «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок даної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.». Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Ухвалою суду від 05.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 13.07.2024 року поштового відправлення з судовою повісткою на 04.10.2024 року, копією ухвали про відкриття провадження в справі та копією позовної заяви з додатками, в судове засідання повторно не прибув, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Згідно із ч. 1\~ст. 44 ЦПК України,\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався, заяв, клопотань та заперечень суду не надав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає доцільним продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. 07.05.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та [PERSON] був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/0646557, внаслідок чого був забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 21053», д.н.з. [NUMBER] . 20.03.2020 року о 15:30 год. в м. Харків по пр. Альошина, 17, мала місце ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ 21053», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок даної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.». Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Згідно із умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/0646557, на підставі страхового акту № 20.0646447-2090 від 04.05.2020 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , склав 3\~343,07 грн. В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , витрати на ремонт автомобіля в сумі 3\~343,07 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 8015 від 05.06.2020 р. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Згідно із п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); Отже, на підставі вищезазначеного, у зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, що встановлено судом на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.04.2020 року, яка набрала законної сили, і якою [PERSON] визнано винним, зокрема за ст. 122-4 КУпАП, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. 01 грудня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до [PERSON] перейшло до Фізичної особи-підприємця [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак, право зворотної вимоги (регресу) це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому. Підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони на підставі договору відступлення права вимоги у правовідносинах і переходу до іншої особи (правонаступника) прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи (правонаступника), яка вступає у спірні правовідносини. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за договором відступлення права вимоги. Оскільки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» сплатило за ремонт автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування в розмірі 3\~343,07 грн., що підтверджується страховим актом № 20.0646447-2090 від 04.05.2020 р. та платіжним дорученням № 8015 від 05.06.2020 р., то право на відшкодування цієї суми перейшло до позивача. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. і витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000 грн., сплачені на підставі договору, що підтверджується квитанцією від 14.11.2023 року.

Outcome: approved