Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», було укладено кредитний договір №800001990 від 01.10.2007, за яким позивач отримав кошти у сумі 303000 грн, що станом на 01.10.2007 було еквівалентно 60000 доларів США, ці кошти пішли в рахунок погашення кредиту перед Комерційним банком «Надра» за придбання квартири [ADDRESS] . На забезпечення кредитного договору №800001990 від 01.10.2007 між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено іпотечний договір №800001990-И від 01.10.2007 за умовами якого було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Позивач зареєстрований та проживає в квартирі, яка є предметом іпотеки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю дружиною, сином та донькою. Іншого житла у позивача в наявності немає. Позивач сплатив на користь ПАТ «Альфа-Банк» 86500 доларів США, станом на 01.01.2024 у позивача була відсутня заборгованість за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17.05.2018 відкрито провадження у справі №758/1632/18 за позовною заявою ПАТ «Альфа-банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В грудні 2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення реструктуризації за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007 у порядку визначеному п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яка була отримана відповідачем 27.12.2023. 09.01.2024 відповідач відмовив у проведенні реструктуризації, оскільки банк звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] , та роз`яснив, що позивач має право на реструктуризацію за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007, але після ухвалення судом остаточного рішення по справі №758/1632/18 і не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі. Відмова відповідача у задоволенні заяви про реструктуризацію зобов`язання є незаконною та порушує права позивача, оскільки, норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, тому позовна вимога про зобов`язання провести реструктуризацію підлягає до задоволення. Просив: визнати протиправною відмову Акціонерного товариства «Сенс банк» про проведення реструктуризації заборгованості [PERSON] за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] на підставі заяви [PERSON] від 22.12.2023 про проведення реструктуризації за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007, що виражена в листі вих. №1372-56/2024 від 09.01.2024; зобов`язати Акціонерне товариство «Сенс банк» провести реструктуризацію зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] на підставі заяви [PERSON] від 22.12.2023 про проведення реструктуризації від 22.12.2023 згідно п.7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14.02.2024 передано на розгляд за підсудністю справу №758/1633/24 до Голосіївського районного суду міста Києва. 21.05.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача адвокат Гуйван І.В. надав до суду пояснення, в яких зазначив, що сама вимога позивача на підставі п.7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» без дотримання порядку, встановленого цим пунктом, не є безумовною підставою для реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, оскільки реструктуризація зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, оскільки реструктуризація - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах з споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту з урахуванням інших вимог цього пункту. У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувають цивільні справи №758/1632/18 - за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та №758/12073/16-ц - за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк» про застосування наслідків удаваного правочину. Позовні вимоги позивача є безпідставними. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.10.2007 між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», укладено кредитний договір № 800001990, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 60 000,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,25 % річних, з кінцевим терміном повернення 01.10.2022 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 01.10.2007 між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», укладено іпотечний договір №800001990-И, предметом іпотеки за яким є квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 16.09.2016 Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] про стягнення з останнього заборгованість у розмірі 31331, 45 доларів США. 17.05.2018 ухвалою Подільського районного суду міста Києві відкрито провадження у справі №758/1632/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відомості про ухвалення рішення у даній справі в матеріалах справи відсутні. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом АТ «Альфа - Банк» станом на 07.02.2018 заборгованість [PERSON] становить 67764,24 доларів США. 22.12.2023 року позивач звернувся до АТ «Сенс Банк» з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007 у порядку визначеному п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». 09.04.2024 листом вих. №1372-56/2024 АТ «Сенс Банк» відмовило [PERSON] у проведенні реструктуризації, зазначило, що оскільки банк звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] . судовий процес триває і остаточного рішення судом не прийнято, а тому проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007 наразі неможливе. Роз`яснено, що [PERSON] не позбавлений можливості звернутись до АТ «Сенс Банк» із заявою про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договорам після ухвалення судом остаточного рішення у справі №758/1632/18, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Дана стаття визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні. Як встановлено судом, 13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ, який набрав чинності 23 квітня 2021 року. Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року, зокрема, розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7, згідно якого зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом. Згідно з п.п.1, 2 п.7 Розділу IV обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); Згідно з п.п.3 п.7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержагеля, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризацій протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувають цивільні справи №758/1632/18 - за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та №758/12073/16-ц - за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк» про застосування наслідків удаваного правочину. Доказів на погашення заборгованості за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007 до суду не надано. Сама по собі вимога позичальника провести реструктуризацію його зобов`язань за кредитним договором на підставі п.7 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» без дотримання порядку, встановленого цим пунктом, не є безумовною підставою для реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, оскільки реструктуризація - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах з споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту з урахуванням інших вимог цього пункту. Існування між боржником та кредитором спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором, виключає можливість задоволенні позову про зобов`язання кредитора провести реструктуризацію заборгованості відповідно до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2022 року у справі №592/11862/21 (провадження № 61-7659св22). З огляду на вищенаведене, дії АТ «Сенс Банк» при розгляді заяви позивача про проведення реструктуризації за кредитом були вчинені у повній відповідності до вимог Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, п.7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», відтак, у суду відсутні підстави для визнання протиправною відмову відповідача про проведення реструктуризації заборгованості [PERSON] за кредитним договором №800001990 від 01.10.2007 та зобов`язання відповідача провести реструктуризацію заборгованості [PERSON] . Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положеньч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає позов необґрунтованим, безпідставним та недоведеним, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. Інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі позовної заяви звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed