Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] через свого представника звернулися до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачі у 2018 році провели державні реєстрації з присвоєнням кадастрових номерів сформованих земельних ділянок державної власності, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам відповідали вимогам законодавства та були погоджені ГУ Держеокадатрами у Донецькій, Харківській та Полтавських областях. У 2020 році позивачі дізналися про те, що державні реєстрації земельних ділянок, на які вони претендують, скасовані, кадастрові номери перенесені в архів, а поземельну книгу закрито. У відповідь на адвокатські запити відповідач повідомив, що такі дії проведені у зв?язку з виправленням помилки, яка виникла під час державних реєстрацій земельних ділянок позивачів. Також позивачі зазначають, що земельні ділянки, на які вони претендують, накладаються чи перетинаються з неіснуючою земельною ділянкою Обласної лікарні ім. I.I. Мечникова, оскільки юридично-правового статусу дана земельна ділянка не набула, її точне місцезнаходження та межі не встановлювалися. Оскільки нормами чинного законодавства передбачений вичерпний перелік підстав, за яких державна реєстрація земельних ділянок може бути скасована, при цьому в даному випадку відсутні будь-які підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки, на яку претендують позивачі, скасування кадастрових номерів та державної реєстрації відповідачем є безпідставними. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. від 07.04.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. На підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2023 року з причини відсторонення від здійснення правосуддя судді Новік Л.М., проведено повторний автоматизований розподіл справи №175/128/22 (провадження 2/175/272/22). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 року справу №175/128/22 передано у провадження судді Журавель Т.С. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання у справі. Представник відповідача подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що підставою для виправлення помилки в Державному земельному кадастрі і скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок були судові рішення по справам №175/312/17 та 175/247/21, які набрали законної сили та є обов`язковими для виконання. Посилання позивачів на те, що проєкти їх землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок були погоджені ГУ Держеокадатрами у Донецькій, Харківській та Полтавських областях є безпідставними, оскільки були видані до скасування постановою Дніпровського апеляційного суду рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/312/17, а значить були видані без врахування обставин, що стали підставою для виправлення помилок. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивачів [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Виконавчим комітетом Дніпропетровської районної ради трудящих під індивідуальну забудову видано Обласній лікарні ім. І. І. Мечникова Державний акт, серії Б № 009254, на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за №473. Рішенням УП сесії ХІІ скликання Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 12 вересня 1991 року, виділено земельну ділянку площею 4,0 га під індивідуальне будівництво, за рахунок земель сільськогосподарського призначення радгоспу імені КПРС для співробітників Обласної клінічної лікарні ім. І. І. Мечникова. Даним рішенням було задекларовано наміри в майбутньому передати фізичним особам - співробітникам обласної клінічної лікарні імені [PERSON] земельні ділянки відповідно до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Для фізичних осіб-співробітників обласної клінічної лікарні імені [PERSON] це рішення, як нормативно-правовий акт несе реальні правові наслідки. Земельна ділянка площею 4,0 га не оформлялася, розробка проекту відведення земельної ділянки, перенесення меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право володіння або право користування землею, не проводилася, дані про земельну ділянку не внесені до державного земельного кадастру. У період часу з 1992 року по 2001 рік Новоолександрівська сільська рада народних депутатів прийняла рішення про виділення 24 земельних ділянок співробітникам обласної клінічної лікарні імені [PERSON] під індивідуальну забудову, площею по 0,10 га (загальною площею 2,4 га). Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області у 2018 році проведена державна реєстрація сформованих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі відповідно: Державному земельному кадастрі відповідно: [PERSON] , земельна ділянка площею 0,10 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та присвоєно кадастровий номер 1221486200:01:013:0237; [PERSON] - земельна ділянка площею 0,0844 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, присвоєно кадастровий номер 1221486200:01:013:0238; [PERSON] - земельна ділянка площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, присвоєно кадастровий номер 1221486200:01:013:0236. 22.05.2020\~року представник\~позивачів дізнався\~про те,\~що державні\~реєстрації земельних\~ділянок з\~кадастровими номерами:\~1221486200:01:013:0237,\~1221486200:01:013:0238,\~1221486200:01:013:0236 в Державному земельному кадастрі, скасовані, кадастрові номери перенесено в архів. На адвокатські запити від 01.06.2020 року та від 26.06.2020 року представник позивачів отримав наступні письмові відповіді від ГУ Держгеокадастру у Дніпропетро ській області: №29-4-0.221-3956/2-20 від 10.06.2020 року та №29-4-0.6-4528/2-20 від 06.07.2020 року щодо земельної ділянки на яку претендує [PERSON] про наступне: Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Захарчук Оленою Миколаївною була виготовлена заява від 09.12.2019 року, реєстраційний номер 3В-1212287442019 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації (на підставі заяви №3B-1207085522018 від 20.04.2018 року) земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру та протоколу №7195987 виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру або внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, які не були зареєстровані в державному реєстрі земель від 22.05.2020 року . На підставі вищевказаної заяви та Протоколу Державним кадастровим реєстратором відлілу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Захарчук Оленою Миколаївною, кадастровий номер 1221486200:01:013:0237 перенесено до архіву, державну реєстрацію земельної ділянки скасовано та Поземельну книгу закрито. Згідно відповіді №29-4-0.221-3958/2-20 від 10.06.2020 року та №29-4-0.6-4526/2-20 від 06.07.2020 року щодо земельної ділянки, на яку претендує [PERSON] повідомлено про наступне: Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Кучуком Олексієм Володимировичем було виготовлена заява від 09.12.2019 року, реєстраційний номер 3В-1212278582019 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру №3B-1212278582019 від 09.12.2019 року та протоколи №7194446 виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки (на підставі заяви від 02.05.2018 року за реєстраційним номером ЗВ-1207122662018) з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру або внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, які не були зареєстровані в державному реєстрі земель від 21.05.2020 року. На підставі вищесказаної заяви та Протоколу Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Кучуком Олексієм Володимировичем, кадастровий номер 1221486200:01:013:0238 перенесено до архіву, державну реєстрацію земельної ділянки скасовано та Поземельну книгу закрито. Відповідно до відповіді № 29-4-0.221-3957/2-20 від 10.06.2020 року та №29-4-0.6-4531/2-20 від 06.07.2020 року щодо земельної ділянки, на яку претендує [PERSON] , Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Захарчук Оленою Миколаївною була виготовлена заява від 09.12.2019 року, реєстраційний номер 3В-1212282002019 про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації (на підставі заяви №3B-1207065892018 від 17.04.2018 року) земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру та протоколу №7195987 виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру або внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, які не були зареєстровані в державному реєстрі земель від 22.05.2020 року. На підставі вищесказаної заяви та Протоколу Державним кадастровим реєстратором відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Захарчук Оленою Миколаївною, кадастровий номер 1221486200:01:013:0236 перенесено до архіву, державну реєстрацію земельної ділянки скасовано та Поземельну книгу закрито . Як вбачається з відповіді на запит №29-4-0.221-4501/2-20 від 03.07.2020 року щодо фактичних підстав скасування державних реєстрацій земельних ділянок та кадастрових номерів, земельні ділянки, на які претендують позивачі сформовані в Державному земельному кадастрі у 2018 році, на підставі проектів землеустрою, розроблених згідно Наказів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, для подальшої передачі у власність із земель запасу для індивідуального садівництва. Віднесення земельних ділянок до земель запасу сільськогосподарського призначення державної форми власності встановлено нібито на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року по справі №175/312/17, згідно якого визнано недійсним та скасовано Державний акт на право постійного користування землею серія Б № 009254, зареєстрованого в Книзі реєстрації за № 473 від 18.05.1992 року, на земельну ділянку загальною площею 4 га, виданого під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І. Мечникова. Також даним рішенням зобов?язано Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області внести зміни до Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями щодо припинення постійного користування земельною ділянкою. Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 175/312/17 за позовом [PERSON] до Дніпровської районної ради, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа КЗ ДОКЛ імені І. І. Мечникова про визнання незаконним та скасування державного акта, скасування реєстрації державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, зобов`язання вчинити певні дії, скасовано рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року про задоволення позову [PERSON] , яким скасовано державний акт серії Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 22.11.2022 року у справі справа № 175/247/21 (провадження № 61-18559св21) встановлено, що апеляційний суд постановою по справі № 175/312/17 фактично відновив дію державного акту серії Б № 009254. Позивачі не погодилися з вищевказаними діями Державних кадастрових реєстраторів відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та подали до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 року та постановою Верховного Суду від 24.11.2021 року по справі №160/14939/20, провадження у справі закрито, оскільки даний спір є цивільно-правовим. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. У статті 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 142, ч. 1 ст. 143 Конституції України земля є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування, а територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Питання набуття права власності чи користування на земельні ділянки державної або комунальної власності врегульовані нормами Земельного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 152\~Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного Кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч. 13 ст. 79-1 Земельного Кодексу, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Згідно п.\~114\~«Порядку ведення\~Державного земельного\~кадастру»,\~державна реєстрація\~земельної ділянки\~скасовується Державним\~кадастровим реєстратором,\~який здійснює\~таку реєстрацію,\~у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання;\~2)\~коли протягом\~одного року\~з дня\~здійснення державної\~реєстрації земельної\~ділянки речове\~право на\~неї не\~зареєстроване з\~вини заявника,\~-\~на підставі\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~отриманої шляхом\~безпосереднього доступу\~до зазначеного\~Реєстру; 3) ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у\~підпунктах 2,\~3\~цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це за формою згідно з\~додатком 23\~особу,\~за заявою\~якої здійснено\~державну реєстрацію\~земельних ділянок,\~а в\~разі наявності\~зареєстрованих речових\~прав на\~неї -\~суб`єктів таких\~прав. Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом вставновлено, що для одержання земельної ділянки під індивідуальне будівництво фізична особа-співробітник обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова, яка заінтересована у передачі їй у власність або у користування земельної ділянки, відповідно ст.17,19 Земельного Кодексу України, може подати до сільської ради клопотання від свого імені про виділення ділянки під індивідуальне будівництво, а рада народних депутатів розглядає клопотання і у місячний строк у разі згоди передає громадянину земельну ділянку у власність чи у користування, приймає рішення з цього питання та замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською Радою народних депутатів, з районними землевпорядними, природоохоронними і санітарними органами, органом архітектури і подається для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність чи у користування, як це передбачалось ч.1 ст. 10, 26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР та ст.116,\~118,\~122,\~123 Земельного кодексу України. Проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам були погоджені ГУ Держгеокадастром у Донецькій області, Харківській області та Полтавській області у 2018 році, до розгляду судами справ щодо оскарження державного акту Б №009254. Суд звертає увагу на те, що низкою судових рішень, зокрема постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 року у справі №175/312/17 та постановою Верховного Суду від 22.11.2022 року у справі №175/241/21, де оскаржувався державний акт Б №009254 на користування земельною ділянкою, площею 4,0 га на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, право постійного користування обласної клінічної лікарні імені [PERSON] не скасовано, а державний акт на користування спірною земельною ділянкою, не визнаний незаконним. Таким чином, оскільки рішення суду про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка надана у користування обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова відсутнє, зміна площі або меж земельної ділянки, поділ чи об`єднання земельних ділянок та накладки земельних ділянок, на які претендують позивачі не відбулися, тому вимоги щодо зобов`язання відповідача вчинити дії, пов`язані з поновленням державної реєстрації на ці земельні ділянки за позивачами відсутні. Крім того, суддя зауважує на тому, що спірна земельна ділянка фактично залишається перебувати у постійному користуванні клінічної лікарні імені І.І. Мечникова, про що було зроблено висновок Верховним Судом у постанові від 22.11.2022 року у справі №175/241/21, а тому лікарня імені [PERSON] повинна була бути залучена до участі у даній справі. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed