Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

у травні\~2024\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 76937 грн 43 коп. та судового збору в розмірі 3028 грн. Обґрунтовано позов тим, що 04 лютого 2022 року між Акціонерним товариством «Правекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 611RPUA220350001, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язалась в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати наданий кредит, сплачувати проценти за користування ним, комісію та інші платежі на умовах, які визначені графіком погашення кредиту. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 20 лютого 2024 року утворилася заборгованість у сумі 76937 грн 43 коп., до якої входить: 63656 грн 87 коп. заборгованість за кредитом, 13280 грн 56 коп. заборгованість за процентами. Згідно з умовами кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту, а відповідач зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування протягом тридцяти календарних днів з дня відправлення письмової вимоги про дострокове повернення кредиту. У зв`язку з невиконання відповідачем умов кредитного договору 28 березня 2024 року на його адресу було направлено досудову вимогу щодо погашення заборгованості в сумі 76937 грн 43 коп., однак вказана вимога відповідачем не виконана, заборгованість не погашена, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04 лютого 2022 року між Акціонерним товариством «Правекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 611RPUA220350001, за умовами якого відповідачу надано кредит на загальну суму 70000 грн. Згідно із пунктами 3, 4 особливої частини кредитного договору кредит надається строком з 04 лютого 2022 року до 03 лютого 2027 року зі сплатою 19,99% за користування ним, а в разі настання відкладальної обставини, передбаченої у пункті 1.7. загальної частини договору, 30,99%. Видача кредиту та повернення кредиту (у тому числі основної суми боргу, нарахованих процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів) здійснюється шляхом перерахування/внесення грошових коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку (пункт 5 особливої частини кредитного договору). Пунктами 8 особливої частини та 4.13. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується одноразово сплатити на користь банку комісію за надання кредиту у розмірі, визначеному у Додатку № 1 до договору, у день надання банком кредиту позичальнику, розмір якої становить 1393 грн. Відповідно до пункту 11.9. кредитного договору шляхом підписання позичальником даного договору позичальник бере на себе зобов?язання сплачувати всі збори, проценти, тарифи, комісії або інші елементи вартості кредиту за даним договором. Детальний розпис складових загальної вартості кредиту (у процентному значенні та грошовому виразі), Графік платежів за договором (у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом), вид та вартість всіх супровідних послуг, пов?язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього договору та їх обгрунтування, визначені в Додатку № 1 до цього договору, який є його невід?ємною частиною. У пунктах 4.2. та 4.3 даного договору передбачено, що позичальник зобов?язується погашати заборгованість за кредитом та проценти за користування ним щомісяця в строки, порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Згідно із пунктом 9.1. кредитного договору банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за кредитом, що залишилася, належних процентів, пені та інших платежів та відшкодування завданих банку збитків у разі настання будь-якої з подій, визначених у цьому пункті договору, які сторони домовилися вважати суттєвим порушенням умов цього договору, а саме: у разі невиконання позичальником будь-яких своїх зобов?язань по цьому договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов?язань (затримання позичальником строків платежів, які встановлені пунктами 4.2., 4.3., даного договору більше, ніж на один календарний місяць); у випадку подання позову до суду про визнання недійсним у цілому чи у частині та/або неукладеним цього договору та/або договору забезпечення; у випадку виникнення обставин, що ставлять під загрозу своєчасність погашення заборгованості за кредитом і/або сплату процентів та/або які явно свідчать про те, що наданий позичальнику кредит своєчасно не буде повернений; якщо інформація і документи, що підлягають наданню позичальником банку відповідно або у зв?язку з даним договором, надані позичальником несвоєчасно, у неповному обсязі або якщо така інформація і документи, або їхня частина, виявилися недостовірними. Пунктами 9.2. та 9.3. кредитного договору встановлено, що виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору (надалі - вимога), повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги банку. Сторони домовилися, що визначений у даному пункті строк починає відраховуватися відповідно до умов пункту 9.3. договору. Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у даному договорі строк (щодо 30 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення/ вимоги банку) починає відраховуватися з дати вручення позичальнику поштового відправлення, яка зазначена в повідомленні про вручення поштового відправлення, або з дати, зазначеної на вимозі позичальником при отримані позичальником зазначеної вимоги особисто. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити вимогу позичальнику через відсутність за місцем проживання вказаної особи, через його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання позичальника або з інших причин, вимога вважається врученою позичальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. 28 березня 2024 року Акціонерним товариством «Правекс Банк» відповідачу було направлено досудову вимогу відносно погашення простроченої заборгованості перед Акціонерним товариством «Правекс Банк» за кредитним договором № 611RPUA220350001, в якій позивач вимагав погасити заборгованість у розмірі 76937 грн 43 коп. (а.с. 18). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними своєчасно та належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за розрахунком позивача станом на 20 лютого 2024 року утворилася заборгованість у сумі 76937 грн 43 коп., до якої входить: 63656 грн 87 коп. заборгованість за кредитом, 13280 грн 56 коп. заборгованість за процентами (а.с. 17). Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України у\~разі порушення\~зобов`язання настають\~правові наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою\~статті 612\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~вважається таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання або\~не виконав\~його у\~строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За вказаних обставин, оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, наявну заборгованість не погасив, що свідчить про порушення прав позивача, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved