Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , також просив внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На обґрунтування позову позивач зазначив, що з [PERSON] він проживав без реєстрації шлюбу. За час їхнього сумісного проживання, а саме [INFO] у них народився син [PERSON] . Оскільки на час народження дитини він з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував, відповідно актовий запис про народження дитини був вчинений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті опікуном малолітнього [PERSON] було призначено бабусю- [PERSON] , яка в квітні 2024 року повідомила позивача, що за свідоцтвом про народження дитини він не значиться його батьком. Сумнівів стосовного свого батьківства він не має, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує на задоволенні позову наполягає, а також просить ухвалити рішення при підготовчому розгляді справи так, як відповідач позов визналв. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала, про що повідомила суд відповідною заявою. Слухання справи просила проводи без неї. Від третьої особи Красноградського ВДРАЦС у Красноградському районі Харківської області СМУМЮ надійшла письмова заява в якій просять справу розглядати за відсутності їх представника, вирішення питання по суті залишають на розсуд суду. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] батьками якого записані: батько - [PERSON] , відомості згідно ст.135 СК України, мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2009 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00001209088 вд 28.08.2009 року відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 СК України. Мати [PERSON] померла [INFO] , згідно копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Відповідач [PERSON] не заперечує батьківство [PERSON] по відношенню до народженого її покійною донькою [PERSON] сина [PERSON] , і його бажання бути записаним батьком дитини в документах про його народження та виконувати покладені на нього законом обов`язки батька. Позивач турбувався про дитину з народження , приймав участь у вихованні та утриманні її онука. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Частиною 4 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved