Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. В обґрунтування заяви зазначила, що вона народилась [INFO] , актовий запис № 1127. Заявник зазначає, зо звернувшись до відділу реєстрації актів цивільного стану з питання надання їй довідки про реєстрацію шлюбу та зміну прізвища, отримала відмову, оскільки в паспорті громадянина України її дата народження зазначена як « [INFO] », а в актовому записі про шлюб її дата народження є « [INFO] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями, Пенсійний фонд України відмовив заявнику у призначенні пенсії. На підставі викладеного заявник просить: встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки [NUMBER] із записами про зміну прізвища [PERSON] та на [PERSON] та на [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 липня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Заявник [PERSON] 25.09.2024 року (вх. № 31406) звернулась на адресу суду з заявою про слухання справи за її відсутності, згідно якої зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.35). Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області також, 28.08.2024 року (вх. № 28205) звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за відсутності третьої особи (а.с.26-27). Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з викладеним та з урахуванням поданих заяв від заявника та заінтересованої особи, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази надані заявником на підтвердження обставин зазначених в заяві, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі узв`язку зпораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Звертаючись до суду з заявою про становлення факту належності трудової книжки, заявник зазначила, що у зв`язку з наявними розбіжностями, які є в трудовій книжці та її паспортними даними, вона не має можливості оформити пенсію. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис про народження № 1127, складений 11.06.1961 року (а.с.8). Згідно трудової книжки виданої на ім`я [PERSON] (рос. Кривицкой) [PERSON] , зазначено: [INFO] , освіта: 10 класів. Дата заповнення 04.09.1978 року. Перший запис в трудовій книжці зроблено 01.09.1978 року прийнята на роботу на посаду санітарки, наказ № 68 від 01.09.1978 року. Наступний запис: 22.09.1980 року звільнена у зв`язку з вступом до медичного училища № 1, наказ № 88. Згідно запису в трудовій книжці встановлено, що 01.01.1987 року [PERSON] звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до 8 років. Слід зазначити, що в трудовій книжці міститься відмітка про те, що дату народження було змінено на підставі паспорта [NUMBER] від 15.05.1996 року. Останній запис в трудовій книжці зроблено 03.09.2012 року звільнена у зв`язку з закінченням терміну договору п.2 ст. 36 КЗпП України, наказу № 87-К, від 10.08.2012 року (а.с.9-11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що 06.09.1988 року зроблено актовий запис № 577. Після розірвання шлюбу прізвище: [PERSON] (а.с.12). Встановлено, що на ім`я [PERSON] 02.03.1983 році була видано Диплом [NUMBER] в тому, що [PERSON] в 1980 році поступила в Одеське медичне училище № 1 за спеціальністю акушерка, закінчила в 1983 році. Також, встановлено, що в 19.06.1983 році у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.15). В подальшому, [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який було зареєстровано 01.10.1988 року, актовий запис № 852. Після реєстрації шлюбу прізвища подружжя « [PERSON] » (а.с.13). Судом досліджується лист Суворовського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно якого встановлено наступне: в актовому записі про шлюб № 593 від 27.08.1982 року, складеного Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції відносно [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) в графі «дата народження нареченої» вказано: [INFO] . Отже, вказані дані відповідають даним у свідоцтві про народження, а саме даті народження [PERSON] , дошлюбне [PERSON] . В подальшому, в актовому записі про шлюб № 852 від 01.10.1988 року, складеного Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції відносно [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне [PERSON] ) в графі «дата народження нареченої» вказано: [INFO] . У паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 15.05.1996 року виданого Суворовським РВ УМВС України в Одеській області «дата народження» зазначена [INFO] . У зв`язку з наявністю розбіжностей у актовому записі про шлюб та у паспорті не можливо видати повторне витяг щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Роз`яснено про звернення до суду з вирішення даного питання (а.с.36). З огляду на досліджені документи встановлено, що заявник народилась, як [PERSON] [INFO] , в актовому записі про шлюб № 593 від 27.08.1982 року, дата народження є такою, що відповідає свідоцтву про народження, в подальшому, дата народження, а саме 24 було змінено на 25, паспорт громадянина України видано з даними про народження, як 25.05.1961 року. Також встановлено, що заявник народилась, як [PERSON] [INFO] , в актовому записі про шлюб № 593 від 27.08.1982 року, дата народження є такою, що відповідає свідоцтву про народження, в подальшому, дата народження, а саме 24 було змінено на 25, паспорт громадянина України видано з даними про народження, як 25.05.1961 року. Встановлення факту належності трудової книжки має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться. У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, яке допустило помилку, на сьогодні не існує. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії. Згідно п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними і підтвердженими доказами, та такими, що спрямовані на створення умов для конституційного права заявника на соціальний захист, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved