Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Заявники звернулися до Першотравневого районного суду м. Чернівці із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя яке має дітей та встановлення факту самостійного виховання дитини. Посилалися на те, що вони 11.03.2022 року зареєстрували шлюб у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначили, що поступово їх стосунки зіпсувались, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримуються сімейних відносин, як подружжя. Вважають, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дитини у них немає. Вони досягли спільної згоди, що син проживатиме з батьком та перебуватиме на його самостійному вихованні та утриманні. Метою встановлення факту самостійного виховання батьком дитини зазначили необхідністю набуття статусу «одинокий батько», а також права на додаткову відпустку. Враховуючи викладене з посиланням на норми матеріального та процесуального права просили суд розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини. В судове засідання заявники не прибули. Від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Заяву підтримали та просили її задовольнити. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Встановлено що заявники перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 11.03.2022 року виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №4, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.7). У шлюбі у заявників народився син [PERSON] , [INFO] , відповідно до апостильованої копії свідоцтва про народження дитини (а.с.13-15). Спільне життя заявників на склалось з причин несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними фактично припинено. Вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Крім того встановлено їх спільне не бажання підтримувати спільні стосунки та подружнє життя, а перебування у шлюбі суперечить їх спільним інтересам. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини заявників, суд приходить до висновку, що їх сім`я остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Крім того ч. 3 ст. 109 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Так, до заяви заявниками було додано копію нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. від 08.08.2024 року між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, участь батьків у вихованні дитини. Згідно договору батьки досягли згоди, що син [PERSON] буде проживати з батьком, та перебуватиме на його самостійному утриманні та вихованні. Таким чином судом встановлено, що заявниками дотримано вимог ст. 109 СК України. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так із поданих заяв судом встановлено, та не заперечувалось заявниками, що також підтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , що батько [PERSON] самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина - [PERSON] , а також те, що [PERSON] потребує юридичного встановлення факту перебування дитини на його самостійному вихованні та утриманні. Враховуючи викладене, спільне небажання подружжя зберігати сім`ю, дотримання ними вимог ст. 109 СК України, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved