Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , з яким позивач проживав на момент смерті у будинку за адресою [ADDRESS] . Позивач звертає увагу, що в м. Бердянську немає вулиці з такою назвою, є лише проїзд. В різних документах вказується як вулиця так і проїзд. Вірним є зазначення проїзд, про що також було вказано нотаріусом. 05.02.2024 року [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернувся з заявою про прийняття спадщини до [PERSON] , приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, надавши всі необхідні документи. 09.02.2024 року нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №47 /02-31. Підставою для відмови став висновок нотаріуса про відсутність інформації про право власності на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційними довідками № 365279572, № 365279921. Крім того у постанові зазначено, що отримати відомості про реєстрацію права власності на паперових носіях, ведення яких здійснювало Бюро технічної інвентаризації у м. Бердянськ, не є можливим, оскільки місто Бердянськ з 27.02.2022 року є тимчасово окупованим Російською Федерацією, відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України 22.12.2022 року (зі змінами). Враховуючи, що інакше ніж у судовому порядку визнати право власності на спадкове майно не видається можливим, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 20 березня 2024 року по справі відкрите провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 25.07.2024 року судом винесено ухвалу про витребування у приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Євгенії Георгіївни завіреної належним чином копії спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 13.08.2024 року до суду надійшла копія витребуваної спадкової справи №16/2024, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді від 03.09.2024 року призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримає позовну заяву, наполягав на її задоволенні. Від представника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області Вигівського Віталія Володимировича до суду надійшла заява про розгляд справи без участі. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2020 року [PERSON] помер [INFO] в м.Бердянськ, Запорізької області.(а.с.6) Родинні відносини позивача та померлого [PERSON] підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.04.1978 року.(а.с.7) На момент смерті [PERSON] на праві власності належав житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Право власності на будинок підтверджується: Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 13 лютого 1967 року Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області зареєстровим номером 631 і зареєстрованим Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації Запорізької області 13 лютого 1967 року за реєстром № 19 (а.с.11-12); Актом про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію об`єкта, затвердженим рішенням Виконкому № 483 від 08.12.1988 року (а.с.13); Реєстраційним посвідченням № 10446, виданим Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації Запорізької області 05.04.1989 року (а.с.13). Разом з померлим [PERSON] на момент його смерті проживав син - [PERSON] , що підтверджується відміткою в паспорті позивача та домовою книгою для прописки громадян, що проживають в домі №40/38 за адресою проїзд Шишкіна 40/28 (а.с.9, 19). Оскільки позивач проживав разом на момент відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину. 05.02.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Є.Г., з заявою про прийняття спадщини (а.с. 38). 09.02.2024 року нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії про що винесено відповідно постанову №47/02-31(а.с.16). В своїй постанов нотаріус зазначає що спадкоємець за законом, який прийняв спадщину фактично, оскільки був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті [PERSON] , [INFO] місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційних довідок №№ 3652795'72, 365279921 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та суб`єкта від 09 лютого 2024 року, актуальна інформація щодо прав власності, іпотек, заборон відчуження, арештів, інших речових прав, обтяжень на житловий будинок за вищевказаною адресою відсутня, а отже, згідно із п. З ч. З статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для реєстрації прав, що виникли в уставленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо, необхідні для такої реєстрації. Відомості про реєстрацію права власності, які містяться на паперових носіях, ведення яких здійснювало Бюро технічної інвентаризації міста Бердянську, отримати не є можливим, оскільки місто Бердянськ з 27.02.2022 року є тимчасово окупованим Російською Федерацією, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , є таким що прийняв спадщину оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем. Розбіжність в зазначені адреси місця реєстрації позивача та місця знаходження будинку, яке є спадковим майном, спростовується Домовою книгою для прописки громадян, що проживають в домі [ADDRESS] . З матеріалів справи встановлено, що інші спадкоємців які б в установлений законом термін і порядок звернулись би до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні. Судом враховано, що\~ст. 15 ЦК України\~надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами\~ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Відповідно до норм\~статті 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч.ч. 1, 3, 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.ч. 1, 2\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм спадкового законодавства у справах про визнання права власності у порядку спадкування судам необхідно встановити, яке саме майно належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, про визнання права власності на яке в порядку спадкування за законом заявлені позовні вимоги. Відповідно до частини першої\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4.14. ст. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Матеріалами справи підтверджено, що, житловий будинок, за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] . Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1618-IX, який набрав чинності 21 листопада 2021 року,\~статтю 11-1Закону України«Про забезпеченняправ ісвобод громадянта правовийрежим натимчасово окупованійтериторії України»\~доповнено частиною четвертою такого змісту: «4. Вчинення нотаріальних дій щодо спадкових справ, які були зареєстровані у Спадковому реєстрі до початку тимчасової окупації, але не закінчені, здійснюється будь-яким нотаріусом на підконтрольній Уряду України території за зверненням спадкоємця». Крім того,\~Законом України №3450-ІХ від 08.11.2023 року «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини»\~розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України\~було доповнено пунктами 20 та 21. Зокрема, п.21\~розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України\~встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-Іх, та протягом шести місяців з дня його припинення або скасування у випадку, якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територія, на якій ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі, заява про прийняття спадщини, заява про відмову від прийняття спадщини, заява про відмову від заповідального відказу, вимога кредитора спадкодавця до спадкоємців, заява про охорону спадкового майна, заява про згоду бути виконавцем заповіту після відкриття спадщини, інші заяви щодо спадщини, спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи подаються нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини. У разі якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення органами влади своїх повноважень у повному обсязі, а також у разі заведення спадкової справи не за місцем відкриття спадщини до набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви. Якщо місцем подання першої заяви є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви про видачу свідоцтва в населеному пункті або на території, що не зазначені в абзаці першому цього пункту. Положення абзацу першого цього пункту в частині місця подання заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів застосовуються також до спадщини, місцем відкриття якої є населений пункт, розташований на тимчасово окупованій території України, протягом усього періоду тимчасової окупації такої території та шести місяців після завершення тимчасової окупації. Положення абзаців першого та другого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася до набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини». З наведеного вбачається, що у разі відкриття спадщини та заведення спадкової справи на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, позивач не позбавлений можливості завершити оформлення спадщини шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, звернувшись до нотаріуса відповідно до порядку, встановленого п.21\~розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України. Разом із тим, чинним законодавством не врегульовано питання щодо порядку отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину, на підставі спадкової справи, заведеної на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначена законодавча прогалина дає підстави вважати, що позивач з неналежних від нього причин фактично позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті батька шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У той же час, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 189/904/19 (провадження № 61-7780св20), у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 192/1922/19 (провадження № 61-14854св21), у постанові від 24 липня 2019 року у справі № 761/28970/16-ц (провадження № 61-25123 св18). Враховуючи вищевикладене, оскільки під час судового розгляду матеріалами справи підтверджено, що позивач є сином померлого [PERSON] і, відповідно, його спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, інших спадкоємців за законом які б в установлений законом термін і порядок звернулись би до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини немає, право власності спадкодавця на спірний будинок не оспорюється жодною особою, права та законні інтереси інших осіб не порушено, суд приходить до висновку, що з урахуванням надання позивачем належних та допустимих доказів належності спадкодавцю на праві власності житлового будинку за адресою [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і визнання за [PERSON] права власності на вказаний будинок.

Outcome: approved