Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник позивача адвокат Дерев`янко І.О., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] відповідно до якого просить суд розірвати шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.01.2015 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя із відповідачем не склалось, наявні постійні непорозуміння. У сторін відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя. З червня 2024 року подружжя перестало вести спільне господарство, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Між [PERSON] та [PERSON] втрачено почуття любові один до одного. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити вимоги, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Клопова» Відповідач [PERSON] , надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, вбачається, що 10.01.2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №06. Прізвище після реєстрації шлюбу «Клопов та Клопова». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Outcome: approved