Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

У серпні 2024 року представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. Позовна заява мотивована тим, що 06.12.2018 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», Тарифами за карткою, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала у мобільному додатку примірник Договору, та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач зазначив, що банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, не сплатила щомісячні мінімальні платежі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 26.05.2024 становить 109 434,57 грн, що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Станом на 28.12.2022 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення підпункту 5.17 пункту 5 Розділу ІІ Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 28.12.2022 банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходить та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до пунктів 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 06.12.2018 в розмірі 109 434,57 грн. та судовий збір - 3028,00 грн. Ухвалою суду від 05.08.2024 позов залишено без руху. Ухвалою суду від 09.08.2024 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подала. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписанням анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що дана заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, довідку «чорна карта monobank», паспорт споживчого кредиту чорної карти monobank. За умовами укладеного між АТ «Універсал Банк» та відповідачем кредитного договору від 06.12.2018 Банком відкрито [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] , видано кредитну картку зі строком дії до 11/29 та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, [PERSON] встановлено кредитний ліміт 30.05.2019 3\~000, 00 грн, 12.09.2019 5\~000, 00 грн., 12.12.2019 40\~000грн., 31.12.2020 50\~000, 00 грн. Згідно наданого Банком розрахунку станом на 26.05.2024 року у [PERSON] утворилась заборгованість у сумі 109\~434,57 грн.\~- заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ Універсал Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Із змісту позовних вимог вбачається, що Банк просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 109\~434, 57 грн. Разом з тим, як вбачається із наданого Банком розрахунку вказана заборгованість складається із нарахованих Банком відсотків за користування кредитом. Між тим, доказів про узгодження умов надання коштів позивач не надав. Так, долучений до позовної заяви паспорт споживчого кредиту, який містить істотні умови кредитування по картці «Чорна», проте в графі підпис споживача вказано: «Споживач отримує паспорт споживчого кредиту в Мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання Договору», ПІБ відповідача відсутні, таким чином паспорт споживчого кредиту не підписаний відповідачем, підстав вважати, що сторони погодили ці умови не має. Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, порядок і строки його повернення, розмір і порядок нарахування процентів, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1\~статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з частиною 4\~статті 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні норм права. Таким чином,\~АТ «Універсал\~Банк» не\~довело укладення\~з [PERSON] договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості за договором достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] надано кредитний ліміт в розмірі 3 000, 00 грн, який в подальшому збільшено до 50\~000,00 грн. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, [PERSON] активно користувалася платіжною карткою, як на оплату, так і на поповнення карткового рахунку. Із виписки по картці за період з 06 грудня 2018 року по 26 травня 2024 року , в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, вбачається, що за вказаний період на рахунок [PERSON] було надходжень усього на суму 103\~482,44грн. За вказаний період відповідачем було витрачено суму у розмірі 212\~917,01 грн, до якої також входить 48\~444,34 грн списаних та спрямованих позивачем на погашення відсотків по укладеному договору від 06.12.2018. Суд вважає, що частину із сплачених відповідачкою коштів у сумі 48\~444,34грн позивачем безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, оскільки анкета-заява від 06.12.2018 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків. Оскільки в анкеті-заяві від 06.12.2018 відсутня домовленість сторін про сплату відсотків, суд вважає неправомірним та безпідставним нарахування банком відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів до заборгованості по тілу кредиту, а тому вважає, що стягненню підлягає сума в розмірі 60\~990,23 грн (212\~917,01 (сума витрат) 48\~444,34 (сума безпідставно нарахованих та списаних відсотків) 103\~482,44 (сума зарахувань), тобто, різниця між фактично витраченими відповідачкою коштами та внесеними коштами в межах кредитного ліміту. З урахуванням викладених обставин справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 60\~990,23 грн. Питання щодо\~судових витрат\~судом вирішується\~відповідно до\~положень ст.\~141\~ЦПК України.\~Судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог\~та підлягає\~частковому стягненню\~з відповідача\~ [PERSON] на користь позивача у сумі 1695,68 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial