Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8765883649, згідно з умовами якого відповідачці було надано кредитні кошти у розмірі 92968,96 грн. 24.02.2022 року права вимоги за Кредитним договором були відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021. Станом на 30.06.2024 року загальний розмір заборгованості відповідачки за Кредитним договором, становить 130202 грн. 96 коп., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 84389,82 грн.; простроченої заборгованості за річними процентами 10,93 грн.; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 45802,21 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» загальну суму заборгованості за Кредитним договором та судові витрати. 30.07.2024 року ухвалою суду позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі, призначено судове засідання. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачка [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, до суду надали відзив на позовну заяву зі змісту якого слідує, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Щодо стягнення щомісячних відсотків позовні вимоги не визнають, так як вважають їх комісією за управління кредитом. В зв`язку з чим просил відмовити у задоволенні позову в цій частині, стягнувши з позивача витрати за надання правової допомоги в розмірі 10\~500 грн. 04.09.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Представник зазначає, що кредитний договір та паспорт кредиту укладені та підписані безпосередньо сторонами. Позивач ознайомлена як з договором, так із умовами договору розміщеними на сайті. Заявлені суми процентів у позовних вимогах підтверджуються доданими до позовної заяви розрахунком та випискам по особовому рахунку, які відповідають вимогам ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995року №88. Натомість контррозрахунки відповідача відсутні. Крім того зазначили, що із врахуванням незначної складності справи, якій присвоєно статус малозначної, у стягнення витрат на правничу допомогу відповідачу слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 22.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8765883649, з наступними умовами: розмір наданих кредитних коштів 92968,96 грн., строк кредитування 60 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти -3 % від суми кредиту, що підтверджується Кредитним договором № 8765883649 від 22.02.2022 та Паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5883649, які були підписані відповідачкою [PERSON] 24.02.2022 року до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги за Кредитним договором № 8765883649, відповідно до Реєстру прав вимоги за 24.02.2022, на підставі Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору № 8765883649 від 22.02.2022, встановлено, що станом на 30.06.2024 року загальний розмір заборгованості відповідачки становить 130202 грн. 96 коп, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 84389,82 грн.; простроченої заборгованості за річними процентами 10,93 грн.; простроченої заборгованості по щомісячним процентами 45802,21 грн. Даний розрахунок підтверджується виписками по особовому рахунку [PERSON] за період з 22.02.2022 по 30.06.2024. Позивачем на адресу відповідачки направляла письмова вимога щодо погашення заборгованості за кредитним договором, яка була проігнорована останньою. Відповідачем не спростовано наданого розрахунку. Між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України,зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч.ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконує зобов`язання щодо погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 30.06.2024 року має загальну заборгованість в розмірі 130202,96 грн. Посилання сторони відповідача що нарахування щомісячних відсотків є комісією, яка не може бути стягнута з відповідача, так як є незаконною та не передбачена умовами договору, не знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи. З анкети заяви, вбачається що позивач була обізнана про сплату саме щомісячних процентів, а не комісії, що узгоджується з паспортом кредиту, підписаним відповідачкою, і мають першочергове значення у даному виді договірних відносин, на відміну від виписки по особовому рахунку, яка формується позивачем, відповідно до умов договору узгоджених між сторонами, та по своєму змісту відповідає вимогам закону. Отже, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за Кредитним договором № 8765883649 від 22.02.2022 року в розмірі 130202,96 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved