Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Заявниця звернулася до суду 06.08.2024 року із заявою, якою просила встановити факт смерті [INFO] в період з 06:00 по 07:00 годину поблизу населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Новоозерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , освіта вища, військовослужбовця в/ч [NUMBER] Збройних Сил України, який загинув поблизу населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області, під час проходження військової служби під час штурмових дій противника. Свої вимоги мотивує тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 67/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, термін якого продовжено. Вона - заявник, є матір`ю [PERSON] , який згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] по стройовій частині Міністерства оборони України № 210 від 02.10.2022 року був солдатом призначеним на посаду вогнеметника [INFO] військової частини [NUMBER] . У період з 02 жовтня 2022 зарахований до списків особового складу та був таким, що з 02 жовтня 2022 рок приступив до виконання службових обов`язків, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Під час виконання бойового завдання [INFO] в період 06:00 по 07:00 годину відбувся штурм з боку противника СП «МЕТРО-1» ВОПу «КАРТОН» в районі міста Авдіївка внаслідок чого зникли безвісти військовослужбовці серед, яких був вогнеметник [INFO] військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , виконуючи БР № 128 від 10.01.2024 року. Встановлення факту смерті сина для заявниці необхідне для державної реєстрації смерті в органах РАЦС, оскільки від цього залежить виникнення особистих та майнових прав, та подальшого нарахування і виплати грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця. Зазначене стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 01.05.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 13.05.2024 року о 09:00 годині (а.с.19), про що повідомлено сторін по справі (а.с.20). В судовому засіданні 07.10.2024 року: Заявник підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Надала пояснення з підстав зазначених в заяві. Стверджувала, що її син [PERSON] був призваний в серпня 2022 року за мобілізацією [INFO] . В січні 2024 року виконуючи бойове завдання в районі міста Авдіївка він був поранений, та з полю бою його тіло не забрали. Деякий час його вважали безвісно відсутнім, а за результатами службового розслідування виключили зі списків особового складу військової частини [NUMBER] у зв`язку з загибеллю. Наразі вона має намір отримати грошову допомогу від держави в зв`язку з загибеллю сина, а тому просить встановити факт його смерті для реєстрації в органах РАЦС. Представник заінтересованої особи Болградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - не прибув. На адресу суду надав лист про відсутність заперечень щодо даної заяви та розгляд справи у відсутність представника (а.с.61). Представник заінтересованої особи [INFO] - не прибув, будучи належним чином повідомленим (а.с.58). Будб-яких заяв, пояснень, клопотань до суду не подавав. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають за таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого РВ ГУДМС України в Одеській області від 15 травня 2013 року, [PERSON] народився [INFO] в с.Новоозерне Ізмаїльського (нині Болградського) району Одеської області (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.01.1988 року слідує, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.10). Згідно копії військового квитка серії [NUMBER] виданого [INFO] від 05.08.2022 року [PERSON] є військовослужбовцем (а.с.16-20). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області № 815 від 04.08.2024, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.46). Копією витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №210 від 02.10.2022 підтверджується, що солдата [PERSON] призначено 02.10.2022 на посаду вогнеметник [INFO] військової частини [NUMBER] (а.с.15). Відповідно до доповіді по факту безповоротних втрат військової частини [NUMBER] Збройних Сил України, [ADDRESS] від 19.01.2024 № 16, з 06:00 по 07:00 [INFO] відбувся штурм СП «МЕТРО-1» ВОПу «КАРТОН» в районі міста Авдіївка внаслідок чого зникли безвісти: наряду з іншими і військовослужбовець - вогнеметник [INFO] військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] викопуючи ВР №128 від 10.01.2024 року (а.с.12-14). З рапорту командира військової частини [NUMBER] від [INFO] № 2124 слідує, що 19.01.2024 близько 07:20 від командира 2 вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини [NUMBER] , молодшого сержанта [PERSON] було зроблено доповідь про те, що [INFO] в період з 06:00 по 07:00 годину відбувся штурм з боку противника СП «МЕТРО-І» ВОПу «КАРТОН» в районі міста Авдіївка внаслідок чого зник безвісти вогнеметник [INFO] військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] виконуючи БР№ 128 від 10.01.2024 року та по даному факту просить призначити службове розслідування (а.с.11). Як вбачається з копії витягу із журналу бойових дій роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту було зроблено доповідь про те, що 19.01.2024 № 16, з 06:00 по 07:00 годину [INFO] відбувся штурм СП «МЕТРО-1» ВОПу «КАРТОН» в районі міста Авдіївка внаслідок чого зникли безвісти: наряду з іншими і військовослужбовець - вогнеметних [INFO] військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] виконуючи БР №128 від 10.01.2024 року, зброя втрачена № [NUMBER] (а.с.21). З письмових пояснень військовослужбовців [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слідує, що [INFO] внаслідок штурму з боку противника СП «МЕТРО-1» ВОПу «КАРТОН» в районі міста Авдіївка загинув солдат [PERSON] та солдат [PERSON] , у зв`язку із інтенсивними обстрілами забрати тіла загиблих військовослужбовців не було змоги (а.с.22, 32, 35). Відповідно до копії Акту про настання смерті від 25.01.2024 року, складеного: -старшим хіміком 1 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини [NUMBER] , старшим солдатом [PERSON] , -хіміком 2 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини [NUMBER] , солдатом [PERSON] ; -командиром 3 вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини [NUMBER] , молодшим сержантом [PERSON] ; які посвідчили, що [INFO] близько 06:30 загинув солдат [PERSON] внаслідок штурмових дій противника. У зв`язку з інтенсивними бойовими діями, можливості забрати тіло не було (а.с.37). Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] [PERSON] від [INFO] №364 отримано вказівку провести службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли зникненню безвісти вогнеметника [INFO] військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , а також встановлення ступеня вини посадових осіб військової частини [NUMBER] , чиї дії та бездіяльність стали причиною цієї події (а.с.23). З копії акту службового розслідування № 575 від 08.02.2024 року вбачається, що до отримання відповідних документів, що засвідчують факт смерті або потрапляння в полон військовослужбовця вважати таким, що вогнеметних [INFO] військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] зник безвісти за особливих обставин [INFO] біля населеного пункту Авдіївка Донецької області, під час виконання бойового завдання (а.с.25-31). Разом з цим, витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 08.02.2024 року №865 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата [PERSON] » встановлено, що [INFO] близько 06:30 години під час штурму з боку противника СП «МЕТРО-1» ВОПу «КАРТОН» в районі міста Авдіївка в наслідок вибуху ворожої гранати та контрольного пострілу загинув солдат [PERSON] (а.с.38-42). Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 67/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, термін якого продовжено. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за N 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі №591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Аналіз змісту заяви [PERSON] (а.с.1-3, 53-55) свідчить про те, що заявниця фактично просить суд встановити факт смерті її сина [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області, з метою виплати грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Як на фактичні підстави звернення до суду заявниця посилалась на те, що [INFO] її син [PERSON] , [INFO] загинув під час бойових дій, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 08.02.2024 року №865 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата [PERSON] », яким встановлено, що [INFO] близько 06:30 години під час штурму з боку противника СП «МЕТРО-1» ВОПу «КАРТОН» в районі міста Авдіївка в наслідок вибуху ворожої гранати та контрольного пострілу загинув солдат [PERSON] (а.с.38-42). Відділ державної реєстрації актів цивільного стану на підставі статті 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» не може здійснити реєстрацію смерті сина заявниці на підставі зазначеного наказу командира військової частини оскільки він не є документом необхідним для проведення державної реєстрації смерті. Як на правові підстави звернення до суду із заявою заявниця [PERSON] посилається на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Натомість на підтвердження вимог своєї заяви заявниця надала суду лише копію акту службового розслідування від 08.02.2024 року №575 (а.с.25-31), копію акта про настання смерті від 25.01.2024 року (а.с.37), в якому зазначено вірогідне припущення, що [INFO] близько 06:30 години загинув солдат [PERSON] внаслідок штурмових дій противника, у зв`язку з інтенсивними бойовими діям, можливості забрати тіло не було (а.с.37). Крім того, заявниця надала суду копію витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 08.02.2024 року №865 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата [PERSON] », яким встановлено, що [INFO] близько 06:30 години під час штурму з боку противника СП «МЕТРО-1» ВОПу «КАРТОН» в районі міста Авдіївка в наслідок вибуху ворожої гранати та контрольного пострілу загинув солдат [PERSON] (а.с.38-42). Вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , [INFO] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. З огляду на це підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її сина [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] в період часу з 06:00 по 07:00 годину під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України - немає. До такої позиції дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 28 лютого 2024 р. у справі №506/358/22, провадження № 61-7094св23 в аналогічній справі за заявою заявниці про встановлення факту смерті чоловіка - військовослужбовця, який загинув виконуючи бойове завдання, яким скасував рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 31 серпня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року та ухвалив нове судове рішення. У задоволенні заяви [PERSON], заінтересована особа - Окнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - відмовив. Відповідно до частини 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» від 02.06.2016 р. встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної Верховним Судом, тільки з одночасним наведенням відповідних мотивів». Згідно ч.4 ст.263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть сина [PERSON] , [INFO] , заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом [PERSON] померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України.

Outcome: dismissed