Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» в особі представника Чайка І. В. звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22.08.2023-10001864 від 22.08.2023 у розмірі 7142,10 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що 22.08.2023 між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №22.08.2023-10001864, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 4500,00 грн строком на 33 дні, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 2,1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. [PERSON] під час укладення кредитного договору №22.08.2023-100001864 пройдено ідентифікацію шляхом використання системи Bank ID Національного банку. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» є абонентом системи Bank ID Національного банку з 22.10.2020. Відповідач [PERSON] 22.08.2023 підписав своїм електронним цифровим підписом Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, своїм підписом підтвердив укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 4500,00 грн, а також акцептував умови договору. Відповідно до п.4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28ХХ-ХХХХ-7954. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 16.05.2024 утворилася заборгованість у розмірі 7142,10 грн, з яких: 4497,50 грн заборгованість по тілу кредиту; 2644,60 грн заборгованість по процентам. 10.07.2024 в провадження Московського районного суду м. Харкова надійшла вищезазначена цивільна справа з Київського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді від 12.07.2024 позовна заява залишена без руху. 17.07.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. 17.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Позовна заява містить зазначення представника позивача про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання вдруге не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 22.08.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №22.08.2023-100001864 шляхом підписання заявки, пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), підтвердження укладання кредитного договору одноразовим ідентифікатором «А481» (а.с.19-20). Відповідно до п.3.3 пропозиції про укладення кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених в заявці. Відповідно до заявки [PERSON] 22.08.2023 надано кредит у розмірі 4500,00 грн строком на 33 дні, датою повернення кредиту є 23.09.2023, процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 2,1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Згідно з п.3.2 договору кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача №5355-28ХХ-ХХХХ-7954. Квитанцією ID платежу 2355171280 від 22.08.2023 підтверджується перерахування коштів [PERSON] у розмірі 4500,00 грн за кредитним договором №22.08.2023-10000186 (а.с.21 зворот). Відповідачем надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №22.08.2023-100001864 від 22.08.2023, яка містить графік платежів за договором та цей графік погоджений сторонами договору (а.с.15). Відповідно до наданої позивачем картки субконто контрагенти, договори за 22.08.2023-16.07.2024 на ім`я [PERSON] вбачається, що у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 7142,10 грн (а.с.41-43). Відповідно до довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №22.08.2023-100001864 від 22.08.2023 позичальник [PERSON] заборгованість складає: 4497,50 грн основний борг, 2644,60 грн проценти, разом 7142,10 грн (а.с.13). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» договору №22.08.2023-100001864 від 22.08.2023. У Договорі про споживчий кредит зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №22.08.20236-100001864 від 22.08.2023 у сумі 7142,10 грн. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved