Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

05 липня 2024 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 12.11.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №4588667, згідно з умовами якого відповідач отримав 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений Відповідачем 12.12.2021 року. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. 12.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №4588667 від 12.11.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Варто зазначити, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №4588667 від 12.11.2021 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 р. Сума заборгованості відповідача становить 47000 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 р. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 35100 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 1900 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. №21700649/138 від 18.04.2024 р. просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №4588667 від 12.11.2021 року, в сумі: 47000 грн., на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а також суму сплаченого судового збору. 08 липня 2024 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. 29 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем долучений до позовної заяви текст якогось договору, який нібито укладений між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» на отримання 10000 грн. кредиту. На останньому аркуші договору відсутні підписи сторін договору, в тому числі електронний підпис одноразовим ідентифікатором з даними відповідача, що саме відповідач є позичальником (а при переході за цим посиланням можливо би переглянути відповідачеві і суду реальний текст договору з його істотними умовами в наявності, на який посилається позивач і хто його дійсно підписав). Отже, у матеріалах справи відсутні докази підписання відповідачем доданого позивачем до позовної заяви договору. Відсутні належні та допустимі докази погодження відповідачем умов договору, на які позивач посилається у позові і які, на думку останнього, повинні бути застосовані судом у цій справі. Довідка про ідентифікацію відповідача у інформаційно-комунікаційній системі в момент заключення ним кредитного договору одноразовим ідентифікатором R14717, 2021-11-12 в 18:22:06 не с аналогом електронного підпису одноразовим ідентифікатором з даними відповідача. Також зазначає, що договір не підписаний з боку кредитодавця. Той факт, що позивач надрукував на першій сторінці договору слова «Підписано [PERSON] , ТОВ Мілоан, Час 12.11.2021 18:19» не є належним підписом в розумінні Закону України «Про електронний цифровий підпис». Отже, факт відсутності підписів на договорі свідчить про не укладання договору між сторонами цього договору, і як наслідок призводить до відсутності погодження сторонами умов цього договору. В матеріалах справи відсутній належний доказ про перерахування первісним кредитодавцем та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 10000 грн. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог надав суду і відповідачеві платіжне доручення 60923276, що на його погляд є підтвердженням отримання відповідачем коштів за Кредитним договором № 4588667 від 12.11.2021року від ТОВ Мілоан. Надрукований позивачем чи первісним кредитодавцем документ, всупереч Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, чинній на дату оформлення платіжного доручення 60923276, не містить обов`язкових реквізитів для платіжного документу: назви банку отримувача, рахунку отримувача, дати прийняття банком до виконання та дати виконання банком платіжного доручення, належного підпису платника, не зазначено посаду особи, та розшифровки його підпису. Нібито платіжне доручення 60923276 не містить ясну та зрозумілу всім назву банку отримувача, на яку прийшла зазначена сума 10000.00 грн. В графі «Банк отримувача» стоїть назва, набрана англійськими літерами рb. Це явно не ім`я комерційного банку, як Приватбанк, як зазначено вище в графі для Банку платника, або будь-якої іншого в Україні. Код банку також відсутній, як вище, в цій графі зазначено - VISA чомусь. В графі Кредитний рахунок №, не вказано номера рахунку одержувача, а якісь дивні цифри, які не надають можливості встановити куди були спрямовані грошові кошти. І найголовніше, відсутня відмітка про виконання цього платіжного доручення банківською установою. Отже, наданий позивачем документ не підтверджує факту виконання банком перерахування зазначених в ньому коштів. Звертаю увагу суду, що факт ідентифікації мене в системі не свідчить про те, що я підписав ідентифікатором договір, як стверджує про це позивач. Я можливо передав лише свої дані при реєстрації кредитору на сайті, на розгляд його і не більше цього. Зважаючи, що відповідач не отримував грошові кошти від кредитодавця і договір не підписано обома сторонами одночасно, підстав для стягнення з відповідача процентів не має ні яких. Ані в тексті позовної заяви, ані в додатках до неї не наведено точного і ясного алгоритму розрахунку порядку нарахування процентів за одну добу у виді сум 170 грн. і 500 грн. Позивач зазначає, що отримав право вимоги до відповідача від кредитодавця ТОВ «Мілоан» і на цій підставі, як кредитор, звертається до відповідача, як боржника. Зазвичай, право вимоги до боржника належить кредитору, який належно виконав свої обов`язки за договором, але не отримав від боржника виконання його зобов`язання на свою користь згідно умов договору. Тільки такий кредитор може подавати позов до суду з метою отримання судового захисту свого порушеного права. Зазначає, що документи, які подані позивачем до суду, не підтверджують перехід прав вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Документи, які нібито передані від ТОВ «Мілоан» до позивача не підтверджують факт укладення договору з [PERSON] та перерахування йому кредитних коштів. 01\~серпня 2024\~року від\~представника позивача\~ [PERSON] \~надійшла відповідь\~на відзив,\~в якій\~вона просила\~задовольнити позовні\~вимоги в\~повному обсязі.\~В обґрунтування\~зазначеного посилається\~на те,\~що при\~укладенні договору\~позичальник підтвердив,\~що інформація\~щодо порядку\~видачі,\~суми кредиту,\~комісії,\~річної процентної\~ставки,\~строку кредиту,\~правила надання\~фінансових послуг\~йому надані\~з дотриманням\~вимог законодавства\~про захист\~прав споживачів\~та забезпечує\~правильне розуміння\~позичальником суті\~фінансової послуги\~без нав`язування\~її придбання.\~Підписання Відповідачем\~договору про\~надання кредиту\~свідчить про\~ознайомлення його\~з правилами\~надання коштів\~у позику\~та вимогами\~ч.\~2\~ст.\~12\~Закону України\~"Про\~фінансові послуги\~та державне\~регулювання ринків\~фінансових послуг",\~так як\~ознайомлення із\~даними правилами\~передують укладенню\~договору.\~Отже,\~Відповідач був\~у повній\~мірі поінформований\~про умови\~надання кредиту\~відповідно до\~вимог чинного\~законодавства,\~що не\~заперечується і\~Позивачем.\~Будь-який\~вид договору,\~який укладається\~на підставі\~Цивільного кодексу\~України,\~може мати\~електронну форму\~та укладений\~в електронній\~формі,\~є таким,\~що укладений\~у письмовому\~вигляді.\~Зауважує,\~що всі\~документи знаходяться\~в особистому\~кабінеті Позичальника\~з якими\~він був\~ознайомлений на\~момент укладення\~договору,\~погоджується з\~усіма додатками\~та невід`ємними\~частинами Договору\~в цілому\~та підтверджує,\~що:\~він ознайомлений,\~погоджується з\~усіма визначеннями,\~умовами та\~змістом,\~повністю розуміє,\~і зобов`язується\~неухильно дотримуватись\~умов Кредитного\~договору та\~Правил надання\~фінансових кредитів\~(послуг)\~Товариством,\~що розміщені\~на веб-сайті\~Товариства та\~є невід`ємною\~частиною цього\~Договору.\~Відповідач та\~ТзОВ «Мілоан»\~вчинили дії\~визначені ст.11\~та ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Відповідач підписав\~Кредитний договір\~шляхом використання\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором. Оскільки кредитний договір №4588667 був підписаний 12.11.2021року, то ТОВ «Мілоан» не мав такої вимоги, щодо підписання кредитного договору електронним підписом з боку товариства. Товариством на підтвердження здійснення господарської операції щодо Кредитного договору укладеного позивачем надано платіжне доручення від 12.11.2021 року про переказ коштів згідно укладеного Кредитного договору, на підставі вказаного платіжного доручення Товариством здійснюється облік за кредитним договором №4588667 від 12.11.2021 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН». Відповідно до чинного законодавства усі дії Позивача є правомірними, оскільки у своєму позові Позивач не має наміру стягнути з Відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного. 23.02.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та Позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 року. Відповідно до умов даного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до Відповідача за кредитним договором. Представник позивача надав клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в наданому відзиві просив розглянути справу без присутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що 12 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4588667 (а.с. 9). Договір про споживчий кредит підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R14717, який було відправлено на мобільний номер відповідача, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.15). Відповідно до п. 1.2 договору про споживчий кредит, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн. Пунктом 1.3 вищезазначеного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 12.11.2021 року Згідно з пунктом 1.4 договору про споживчий кредит термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 12.12.2021 року. Відповідно до п. 6.1 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та /або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Пунктом 6.3 кредитного договору встановлено, що приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідачеві на підставі кредитного договору погоджено суму кредиту у розмірі 10000,00 грн. та перераховано на картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням 60923276 від 12.11.2021 року (а.с. 16 та 16 зв.). Відповідно до\~ст.9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні»\~підставою для\~бухгалтерського обліку\~господарських операцій\~є первинні\~документи.\~Для контролю\~та впорядкування\~оброблення даних\~на підставі\~первинних документів\~можуть складатися\~зведені облікові\~документи. Первинні\~документи можуть\~бути складені\~у паперовій\~або в\~електронній формі\~та повинні\~мати такі\~обов`язкові реквізити: назву\~документа (форми); дату\~складання; назву\~підприємства,\~від імені\~якого складено\~документ; зміст\~та обсяг\~господарської операції,\~одиницю виміру\~господарської операції; посади\~і прізвища\~(крім\~первинних документів,\~вимоги до\~яких встановлюються\~Національним банком\~України)\~осіб,\~відповідальних за\~здійснення господарської\~операції і\~правильність її\~оформлення; особистий\~підпис або\~інші дані,\~що дають\~змогу ідентифікувати\~особу,\~яка брала\~участь у\~здійсненні господарської\~операції.\~Залежно від\~характеру господарської\~операції та\~технології обробки\~облікової інформації\~до первинних\~документів можуть\~включатися додаткові\~реквізити (печатка,\~номер документа,\~підстава для\~здійснення операції\~тощо). Первинні\~документи,\~створені автоматично\~в електронній\~формі програмним\~забезпеченням інформаційно-комунікаційної\~системи,\~застосовуються у\~бухгалтерському обліку\~за умови\~наявності накладеного\~електронного підпису\~чи печатки\~з дотриманням\~вимог законодавства\~про електронні\~документи та\~електронний документообіг. Первинні\~документи,\~складені в\~електронній формі,\~застосовуються у\~бухгалтерському обліку\~за умови\~дотримання вимог\~законодавства про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. З платіжного доручення №60923276 від 12.11.2021 року вбачаться, що дане платіжне доручення відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містить всі обов`язкові реквізити. В постанові Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі №809/1718/15 зазначено, що оцінюючи спірні правовідносини, суди попередніх інстанцій висновувалися виключно на факті укладення та умовах укладених договорів, як доказів понесених позивачем витрат, при цьому не дослідивши жодного первинного документа, які підтверджують здійснення господарських операцій та є підставами їх бухгалтерського обліку. Зазначене вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та підтвердження їх належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами, як того вимагають положення\~статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, які діють на час касаційного перегляду. Суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають істотне значення для справи, не на підставі первинних документів, а по факту їх відсутності. Посилання судів попередніх інстанцій на те, що договір є первинним документом є неприйнятним з огляду на усталену практику Верховного Суду, яка запроваджена Верховним Судом України в постанові від 15 грудня 2015 року у справі №21-4266а15, в якій Судом наголошено, що для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини 1\~статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав й обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) у майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Тож господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків і руху його капіталу. На підтвердження заборгованості позивачем надано: договір про споживчий кредит №4588667 від 12.11.2021 року; паспорт споживчого кредиту №4588667; відомості про щоденні нарахування та погашення; виписку з особового рахунку за кредитним договором №4588667 від 12.11.2021 року; витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №81-МЛ від 23 лютого 2022 року. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За приписами\~ст.76 ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. З огляду на положення\~ст.77 ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2\~ст.78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №755/7704/15 вказано наступне: «Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,\~у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. В постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №464/4985/15 викладено такий правовий висновок: «Твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості станом на 07 квітня 2015 року, який містить детальний розпис нарахованої заборгованості, як поточної так і простроченої, відповідно до графіку погашення кредиту, з вказівкою на щомісячні платежі, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом та дати здійснення платежів позичальником. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] не надала». Таким чином, відповідачем жодним чином не спростовано наявність заборгованості перед позивачем, а також не надано належних та допустимих доказів сплати кредиту. Відтак, крім платіжного доручення, перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджується наданою випискою з особового рахунку за кредитним договором №4588667 від 12.11.2021 року, яка засвічує рух коштів на рахунку відповідача. 23 лютого 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 81-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) за плату ТОВ «ФК «Кредит-капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 18-23). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №81-МЛ від 23 лютого 2022 року, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 47000,00 грн., яка складається з: залишку по тілу кредиту 1000,00 грн., залишку по відсотках 35100,00 грн., залишку по комісії 1900,00 грн. (а.с. 24). Позивачем було надіслано [PERSON] претензію від 18.04.2024 року вих. №21700649/138 (а.с.24 зв.). Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей за кредитним договором на рахунки ТОВ «ФК «Кредит-капітал», ні на рахунки попереднього кредитора. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із\~ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~"Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає,\~що пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~може включати\~умови,\~що містяться\~в іншому\~електронному документі,\~шляхом перенаправлення\~(відсилання)\~до нього. Особі,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта),\~має надаватися\~безперешкодний доступ\~до електронних\~документів,\~що включають\~умови договору,\~шляхом перенаправлення\~(відсилання)\~до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає,\~що якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку особа отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України\~встановлено,\~що договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст.1055 ЦК України\~кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ч.1 ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Статтею 525 ЦК\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.548 ЦК\~України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені\~ст.611 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України\~наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суддя доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит №4588667 від 12.11.2021 року в розмірі 47000,00 грн., оскільки відповідач [PERSON] не виконав прийняті на себе, відповідно до укладеного договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved