Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

26.04.2024 представник АТ «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] 30.03.2020 приєдналася до Умов та Привал надання банківських послуг в А-Банку, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між відповідачем та банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У подальшому відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов Договору, проте відповідач свої зобов`язання повернути кредит не виконала, у зв`язку з чим, станом на 06.04.2024 має заборгованість у розмірі 43 642,25 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 32 781,28 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 10 860,97 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість у сумі 43 642,25 грн. та 3 028,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 06.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим, у позовній заяві просив суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення, або про розгляд справи за її відсутності, а також відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.03.2020 відповідач [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», чим надала згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-Банк», в якій зазначено, що відповідач ознайомилася з договором про надання банківських послуг. Також встановлено, що відповідач 30.03.2020 підписала електронним підписом паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого погодився, зокрема, із процентною ставкою по кредиту (а.с. 11). Позивачем відкрито відповідачеві рахунок № [NUMBER] та надано останній картки № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року та № [NUMBER] , строком дії до грудня 2024 року, що підтверджується довідкою за картками (а.с. 21). Відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 32 000,00 грн., який неодноразово змінювався, що підтверджується довідкою за лімітами (а.с. 22). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно п. п. 2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право у разі порушення Клієнтом цих Умов та правил, у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по Картці та/або визнати Картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.2.1.2.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100,00 грн. клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Випискою по картці за період з 30.03.2020 по 01.04.2024 підтверджується, що відповідач використовувала кредитні кошти, у тому числі шляхом зняття готівки у банкоматі, оплати товарів та послуг, а також сплачував кошти на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 12-20). З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 30.03.2020, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем, станом на 06 квітня 2024 року вбачається, що заборгованість становить 43 642,25 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 32 781,28 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 10 860,97 грн. Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав: анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку; витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»; підписаний паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка»; довідку за картами. На підтвердження користування кредитними коштами та суми заборгованості, банк надав розрахунок заборгованості за вказаним договором, Виписку по картці за договором за період з 30.03.2020 по 01.04.2024. Відповідач, доказів на спростування поданого банком розрахунку заборгованості, у тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості у повному обсязі чи відсутність такої, суду не надала. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом, сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 43 642,25 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved