Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

У квітні 2024 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованості за договором №447500-КС-001 про надання кредиту від 04.02.2022 року у розмірі 67 995,98 грн та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.02.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №447500-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 04.02.2022 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 447500-КС-001 про надання кредиту. 04.02.2022 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договіру №447500-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1382, на номер телефону 380684544721, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Таким чином між ними було укладено Договір №447500-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконала, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 26 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №№447500-КС-001 не виконала та станом на 10.04.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 67 995,98 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 38 095,98 грн, суми прострочених платежів за комісією - 3 900,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Процесуальні дії Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 65-66). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2024 року відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 68). 30.08.2024 року до суду від відповідача надійшла заява, у якій вказує, що вона була ошукана компанією шахраїв, які підвели її до того, що вона взяла кредит у банку на 26 000,00 грн. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, направив до суду заяву у якій просив про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.73). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що стала жертвою шахрайських дій. Їй запропонували угоду, вона взяла позику у ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» для вкладення у банк "Кредо". Заслухавши думку відповідача, дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини справи Як вбачається з наданих ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» доказів, з візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 04.02.2022 року о 11:35:43 [PERSON] здійснила вхід до особистого кабінету на сайті ТОВ «Бізнес Позика» www.my.bizpozyka.com, використавши номер телефону, та надав всю необхідну інформацію для формування належної пропозиції клієнту. ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. Також клієнту за номером телефону відправлено смс-повідомлення з однаразовим ідентифікатором «G-1382» для підписання. Відповідач ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] в ІТС індивідуальну оферту (з відповідним активним посиланням), яка містить істотні умови договору, з якою клієнт ознайомся та прийняв її умови (а. с. 61, 19-22). Відтак, кредитний договір №447500-КС-001 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено 04.02.2022 року в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 26000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання споживчих кредитів. Строк кредиту складає 24 тижні; процентна ставка в день 0,86700016 (фіксована ставка); комісія за надання кредиту 3900,00 грн.; загальний розмір кредиту 26000,00 грн.; термін дії договору до 22.07.2022 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 57 240,00 грн.;орієнтовна реальна річна процентна ставка 3612,91 процентів (а.с.36-39) Пунктом 3 договору було встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 22.07.2022 року, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник за кредитним договором складав 57 240,00 грн, з яких: проценти за користування кредитом 27 340 грн, кредит 26000 грн, комісія за надання кредиту 3 900, 00 грн (а.с. 36). [PERSON] ознайомилась з Паспортом споживчого кредиту та підписала його одноразовим ідентифікатором «G-1382», що підтверджується візуальною формою. Крім того, позивачем було додано відомості клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/), де були зазначені дані клієнта: номер телефону, адреса реєстрації, РНОКПП/ІПН та інформацію щодо бажаного кредиту (а.с. 34, 42-43). Також позивачем на підтвердження кредитних зобов`язань, позивачем до матеріалів справи було долучено платіжне доручення №33562 від 04.02.2022 року про переказ коштів шляхом поповнення на картку коштів у сумі 26 000 грн (а.с.25). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Договір був підписаний сторонами, ними не оскаржувався, а отже в силу ст. 625 ЦПК України є обов`язковим до виконання. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальника [PERSON] перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за кредитним договором №447500-КС-001 станом на 10.04.2024 року становить - 67 995,98 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 38 095,98 грн, суми прострочених платежів за комісією - 3 900,00 грн (а.с. 18, 23-29). Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору. Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становила 0,86700016 % за кожен день користування кредитом. Враховуючи вищевикладене наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за комісією у розмірі 3 900,00 грн та процентів за користування кредитом у сумі 27 340,00 грн. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за договором №447500-КС-001 про надання кредиту від 04.02.2022 року, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 67 995,98 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного

Outcome: approved