Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

АТ "Кредобанк" звернувся до Березівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , просить солідарно стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором CL-343038 від 25.11.2021 р. у розмірі 163791,53 грн., судовий збір в сумі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16379,15 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25.11.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-343038, у відповідності до умов якого АТ «Кредобанк» зобов`язався надати [PERSON] грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в Кредитному договору, повернути кредит, сплатити проценти та ніші платежі в строк та на умовах визначених цим кредитним договором. Сума та валюта кредиту\~101000,00 грн., строком до 25.11.2021 року. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентою ставкою 35 % річних. Реальна процента ставка становить 41,19 %. Відповідно до умов договору погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: у першу чергу прострочені платежі по сплаті процентів користування кредитом, прострочені платежі по поверненню кредиту; у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом, поточні платежі по поверненню кредиту; у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором, поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки, дострокові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 01.07.2024 у [PERSON] існує заборгованість перед АТ «Кредобанк» в розмірі 163791,53 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 97343,14 грн., заборгованості за відсотками 66448,39 грн. Також зазначив, що на момент укладення кредитного договору [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , а отже кредитні кошти є спільною власністю подружжя, за таких обставин, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 16379,15 грн. Ухвалою судді від 14.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому вона зазначає, що заявлені позивачем вимоги не грунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення. Крім того, позивачем не було додано акту виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що до позовної заяви було додано копію кредитного договору від 25.11.2021 року, розрахунок заборгованості по даному кредитному договору, де вказано розмір відсоткової ставки, розмір нарахованих відсотків, суму сплачених відсотків, період нарахування. Відповідач жодним чином не вказує в чому саме їй незрозумілий порядок нарахування відсотків, або в чому саме не зрозуміла сума відсотків. Відповідач наводить лише загальні фрази без жодного посилання на наявні матеріали справи. Виписки про рух коштів та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами, що підтверджують факт наявності заборгованості. У виписках відображено всі погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до наявних в матеріалах виписок та розрахунку заборгованості [PERSON] було сплачено лише 23631,14 грн. на погашення відсотків та 3656,86 грн. на погашення тіла кредиту. Станом на дату подання відповіді на відзив заборгованість залишається непогашеною, зобов`язання за кредитним договором не виконані. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час і місце розгляд справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4ст. 12 ЦПК України). Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628,652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.11.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-343038. В анкеті-заяві особи на отримання кредиту зазначено інформацію про зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до умов кредитного договору № CL-343038 Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані, в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі, в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 101000,00 грн. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, строк (термін) кредитування: до 25.11.2021 року. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 101000,00 грн. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних. Відповідно до п. 4.5 Кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка 41,19 % річних. [PERSON] зобов`язався, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 01.07.2024 існує заборгованість перед АТ «Кредобанк» в розмірі 163791,53 грн. яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 97343,14 грн., заборгованості за відсотками 66448,39 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надсилав відповідачеві досудову вимогу від 11.06.2024 з вимогою про сплату заборгованості станом на 11.06.2024 в розмірі 160953,57 грн. Жодних дій з боку відповідачів на виконання вимоги Банку здійснено не було. Позивачем надано розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що станом на 01.07.2024 відповідач має заборгованість перед АТ «Кредобанк» в загальному розмірі 163791,53 грн. яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 97343,14 грн., заборгованості за відсотками 66448,39 грн. Враховуючи зазначене, вимоги до [PERSON] щодо стягнення з нього на користь АТ «Кредобанк» суми заборгованості за кредитним договором № CL-343038 від 25.11.2021 в сумі 163 791,53 грн. підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з приписів ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач [PERSON] не надав суду належних доказів повної сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Вимога позивача про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON] задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно наданих позивачем доказів, [PERSON] не укладала із АТ «Кредобанк» договору, яким би був передбачений солідарний обов`язок за зобов`язаннями по кредитному договору № CL-343038 від 25.11.2021. Передбачена законом умова неподільності предмета зобов`язання також відсутня. Суд відхиляє, як підставу солідарної відповідальності відповідача [PERSON] посилання позивача на позицію Верховного суду у справі № 205/5882/18 від 07.10.2020, що дозволяє залучати у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала у шлюбі солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки. Згідно ч. 3ст. 61 СК України, у разі, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 4 ст. 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Суд дійшов до висновку, що позивачем не надано доказів використання отриманих [PERSON] кредитних коштів спільно з [PERSON] в інтересах сім`ї. Крім того, відсутнє підтвердження факту спільного проживання подружжя, ведення спільного господарства та розподілу сімейного бюджету. Також суд враховує, що актуальні дані щодо існування або припинення даного шлюбу на теперішній час відсутні. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № CL-343038 від 25.11.2021 не має, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно змісту ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України). Разом з тим, щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно приписів ч.ч. 2, 3ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1). Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу долучено: копію довіреності № 13439 представляти адвокатом Павленком С.В. інтереси АТ «Кредобанк» в судах загальної юрисдикції України; копію договору про надання правової допомоги, укладеного 11.02.2019 між АТ «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право»; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧН № 000531 Павленком С.В. та копію посвідчення адвоката Павленка С.В. При цьому детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої допомоги та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги в рамках даної справи, надано не було. Оскільки понесення позивачем зазначених витрат чи необхідність у їх понесені не підтверджено належними доказами вони не підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Частина 1ст. 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «Кредобанк» підлягають задоволенню лише в частині боржника [PERSON] , то судовий збір підлягає стягненню лише з нього на користь АТ «Кредобанк».

Outcome: partial