Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що [INFO] померла [PERSON] , якій за життя належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,67 га (кадастровий номер 5122585600:01:001:0154), яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 069403, виданим Кодимською райдержадміністрацією 15.03.2004 року на підставі розпорядження від 28.01.2004 року № 64. Позивач зазначає, що є спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлої на земельну ділянку, був втрачений. У зв`язку з цим на теперішній час позивач змушений пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,67 га (кадастровий номер 5122585600:01:001:0154), яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, яка належала на праві власності, померлій [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 069403, виданим Кодимською райдержадміністрацією 15.03.2004 року на підставі розпорядження від 28.01.2004 року № 64. 04.09.2024 року ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, а також витребувано докази з Кодимської державної нотаріальної контори, Кодимської міської ради Подільського району Одеської області і Відділу №6 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України . При цьому, позивач подав до суду заяву від 23.09.2024 року про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання відповідач був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України. При цьому, відповідач надав до суду клопотання від 12.09.2024 року № 03-17/3173 про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 069403, виданим Кодимською райдержадміністрацією 15.03.2004 року на підставі розпорядження від 28.01.2004 року № 64 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 267 [PERSON] належало право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,67 га (кадастровий номер 5122585600:01:001:0154), яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується копією вказаного державного акту, а також листом-повідомленням Сектору №1 Відділу № 6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 2744/340-24 від 11.09.2024 року. За життя, а саме 12.09.2022 року, [PERSON] , яка проживала в с. Шершенці Подільського району Одеської області, склала заповіт, згідно якого все своє\~майно,\~де б\~воно не\~було і\~з чого\~б воно\~не складалося,\~і взагалі\~все те,\~що належатиме\~їй на\~день смерті заповіла [PERSON] , про що свідчить копія відповідного заповіту посвідченого старостою\~села Шершенці\~ [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 17. Зазначений заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується листом-повідомленням Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 13.09.2024 року № 03-17/3204 та інформацією наданою старостою Шершенецького старостинського округу № 13/8-17/56 від 13.09.2024 року. Згідно ч.1 і 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Стаття 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 16.05.2023 року, актовий запис № 158. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 23.10.2023 позивач [PERSON] , у встановлений законом строк, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що свідчить лист-повідомлення Кодимської державної нотаріальної контори від 20.09.2024 року № 488/02-14. Таким чином, відповідно до положень ч.1 ст. 1269 ЦК України позивач [PERSON] є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Однак, при відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 069403, виданим Кодимською райдержадміністрацією 15.03.2004 року, внаслідок його втрати, позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується змістом вище листа Кодимської районної державної нотаріальної контори від 22.11.2023 року № 633/02-14, яким позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування та роз`яснено про необхідність звернення до суду для вирішення питання прийняття спадщини. При наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц).\~Відмова в отриманні спадкових прав не постановою нотаріуса, а листом, не може бути перешкодою позивачці для захисту своїх прав у судовому порядку (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц).\~В свою чергу сам відповідний лист нотаріальної контори є фактично відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 613/1289/17). Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved