Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] , в якому з урахуванням уточнень просить: визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , громадянка України; внести зміни до актового запису № 16 від 14.02.2024 року про народження дитини - [PERSON] , а саме вказати у відомостях про батьківство його батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України, прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відомості про батьківство [PERSON] виключити. В обґрунтування позову зазначено, що з 16.02.2021 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 15.12.2023 року розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 642/4935/23. Рішення набрало законної сили 16.01.2024 року. В період шлюбу [INFO] народилась дитина - син [PERSON] , про що 14.02.2024 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Мністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 16 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . При цьому, фактично біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] , а тому бажає встановити батьківство щодо своєї дитини, щоб у повній мірі виконувати всі батьківські обов`язки. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.06.2024 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», підготовче провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.08.2024 року провадження по справі відновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 10.09.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 30.09.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не надав, копія ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими до неї додатками направлялися відповідачу за місцем його реєстрації, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду. Крім того, відповідач викликався в судові засідання через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, просила їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 лютого 2021 року між [PERSON] , громадянином Республіки Судан, та [PERSON] , громадянкою України, укладено шлюб, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15.12.2023 року у справі №642/4935/23. Рішення набрало чинності 16.01.2024 року. В період шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , про що 14.02.2024 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 16 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Матір`ю дитини записана - [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Як стверджує позивач, він є біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , та відповідно до законодавства України наявні всі підстави для визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Відповідно до висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» № 5286 від 01/08/2024, [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю є [PERSON] , [INFO] .. Ймовірність даної події щодо батьківства [PERSON] , [INFO] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] ,складає 99,999999999%. Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи висновок експерта, суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , а отже позов [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved