Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

26.12.2023 позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог послалася на те, що з 04.07.2017 вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2022. У шлюбі у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . З травня 2020 відповідач перестав проживати з нею та дочкою, та спілкуватись з ними. 28.02.2022 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Відповідач бажання спілкуватись та брати участь у вихованні дочки не виявляє, жодної допомоги у забезпеченні розвитку та життєдіяльності дитини не надає. Дочка перебуває на її утриманні, її чоловіка, баби, відповідач в свою чергу ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не проявляє будь-яких намірів піклуватися про здоров`я останньої, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 04.01.2024 було відкрито провадження у справі. 10.05.2024 підготовче провадження закрито, справу було призначено до судового розгляду. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги задоволити. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте у судові засідання для розгляду по суті 21.06.2024, 13.08.2024, 20.09.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовну вимогу позивачки підтримує. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Розгляд справи призначався на 20.09.2024, судове рішення складено 27.09.2024. Суд, дослідивши надані позивачкою документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи дійшов наступного висновку. Сторони є колишнім подружжям та перебували у шлюбі з 04.07.2017, який розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2022, як встановлено з матеріалів позовної заяви. У шлюбі у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). На даний час позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , згідно з копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 10). З позовної заяви вбачається, що позивачка проживає разом з дитиною, чоловіком та матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заяви від 09.04.2024, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демченко О. І., відповідач не заперечує проти удочеріння його малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , теперішнім чоловіком матері дитини (а.с. 44). Як стверджує позивачка у позовній заяві, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дочки, не піклується про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, дитиною не цікавиться. З наданої копії розрахунку заборгованості по аліментах встановлено, що станом на 01.12.2023 відповідачу нарахована заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO], у розмірі 19171,50 грн, за період з червня 2023 по листопад 2023 (а.с. 11). Як вбачається з копії висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністраціїпро доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO], таке є доцільним (а.с. 57-58). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовимрішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ним від виховання дитини, оскільки позивачкою надано належні та допустимі докази винної поведінки відповідача у свідомому нехтуванні ним своїми обов`язками. З урахуванням характеру поведінки відповідача, особи батька і матері, а також інших обставин справи, зокрема, що відповідач проживає окремо, не спілкується з дочкою, не цікавиться нею та не утримує дитину, не сплачує аліменти, не бере участі у її вихованні, суд дійшов висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дочки, що відповідатиме інтересам дитини. Виходячи з обставин, встановлених з матеріалів справи, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved