Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ківерцівської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її двоюрідний дядько - [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається зокрема із земельної ділянки (право на завершення приватизації) площею 0,85 га (0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку), яка передавалася [PERSON] у приватну власність згідно архівного витягу з рішення сесії Сокиричівської сільського ради Ківерцівського району від 03.04.1996 року №6/4. Зазначає, що першочергово право на земельну частку (пай) належало матері спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняв її син (дядько) - [PERSON] , проте не оформив своїх спадкових прав, так як помер. З метою оформлення права на спадщину вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. У зв`язку з цим позивач просить у судовому порядку визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,85 га (0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку), яка передавалася [PERSON] у приватну власність згідно архівного витягу з рішення сесії Сокиричівської сільського ради Ківерцівського району від 03.04.1996 року №6/4, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.09.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Ківерцівської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України. Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2023 року /а.с.7/. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка (право на завершення приватизації) площею 0,85 га (0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку), яка передавалася [PERSON] у приватну власність згідно архівного витягу з рішення сесії Сокиричівської сільського ради Ківерцівського району від 03.04.1996 року №6/4 та довідки для оформлення спадщини №204 від 07.04.2023 року /а.с.10-11/. У судовому засіданні також встановлено, що першочергово право на земельну частку (пай) належало матері спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняв її син (дядько) - [PERSON] , проте не оформив своїх спадкових прав, так як помер [INFO] /а.с.8, 11/. Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до закону прийняла його племінниця, позивач по справі, [PERSON] , шляхом подання заяви до державного нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Факт родинних відносин, між спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] та позивачем по справі [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , копією рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.09.2014 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , копією рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.12.2023 року /а.с.12-20/. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою №782/02-31 від 01.08.2024 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця /а.с.22/. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №350/67/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №723/1061/17. Судом встановлено, що [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки загальною площею 0,85 га, земельна ділянка передана їй у власність, однак державний акт про право власності їй не видано. В подальшому її спадкоємець [PERSON] також не оформив власність вказаної земельної ділянки, оскільки помер [INFO] . Оскільки право власності на вказану земельну ділянку набувалось [PERSON] шляхом його безоплатної приватизації на підставі рішення сесії Сокиричівської сільського ради Ківерцівського району від 03.04.1996 року №6/4 про її передачу у приватну власність, тому [PERSON] , а в подальшому його спадкоємець, позивач [PERSON] має право як спадкоємець на завершення приватизації даної земельної ділянки. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України шляхом визнання права. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved