Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 15 липня 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позивач просить стягнути на користь ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» з [PERSON] 18 513,96 грн заборгованості за спожиту електричну енергію. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що відповідач шляхом фактичного споживання електричної енергії приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції для індивідуальних побутових споживачів. Позивач відкрив відповідачу особовий рахунок споживача № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є споживачем електричної енергії. Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особистим рахунком № [NUMBER] становить 18 513,96 грн, яка виникла за період з 01.09.2020 по 31.01.2024. Відповідач своїм правом подання відзиву не скористалася. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 31 липня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначив судове засідання на 03 вересня 2024 року. 03 вересня 2024 року суд відклав розгляд справи з причини першої неявки в судове засідання відповідача, що був належним чином повідомлений про розгляд (поштовий конверт повернуто з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою", що є місцем проживання відповідачки, що зареєстровано у встановленому законом порядку). Наступне судове засідання призначено на 26 вересня 2024 року. 26 вересня 2024 року відповідач повторно не з`явився, був повідомлений належним чином про судове засідання, (поштовий конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що є місцем проживання відповідача, що зареєстровано у встановленому законом порядку). Предстаник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої, другої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Системне тлумачення частини четвертої статті 223, частини першої статті 280 ЦПК України свідчить, що вирішення питання щодо проведення заочного розгляду справи належить до дискреційних повноважень суду. 26 вересня 2024 року суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи». Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач шляхом фактичного споживання електричної енергії приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» для індивідуальних побутових споживачів. Відповідно до пункту 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», коли відбувалась передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, позивач відкрив особовий рахунок споживача електроенергії № № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особистим рахунком № [NUMBER] становить 18 513,96 грн, яка виникла за період з 01.09.2020 по 31.01.2024. Відповідно до абзацу 1 пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. ОЦІНКА СУДУ Згідно із статтею 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до статті 322 того ж Кодексу, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту другого частини першої статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належить комунальна послуга - послуга з з постачання електричної енергії. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, власник квартири зобов`язаний утримувати своє майно та своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги, які він отримує. Цей обов`язок випливає з загальних принципів цивільного права про власність та спеціальних норм, що регулюють відносини у сфері житлово-комунального господарства. Власник квартири зобов`язаний здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтував свої вимоги належними доказами. Відповідач, будучи власником квартири, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за житлово-комунальні послуги щомісячно.Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 18 513,96 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved