Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

04.04.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , призначити її - [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. 22.04.2024, згідно із ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом отримано відповідь на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відповідача. 23.04.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.05.2024 09:30 год. 23.05.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 05.07.2024 09:30 год, згідно п.1 ч.2 ст. 223, п.1 ч.2 ст. 198 ЦПК України. 27.06.2024 представник відповідача, адвокат Приймак Леся Анатоліївна, подала до суду зустрічну позовну заяву, про оспорювання батьківства, в якій просила виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини, з актового запису №136 від 28.01.2016 про реєстрацію народження дитини [PERSON] , складеного 28.01.2016 відділом ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, мотивуючи тим, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] . 05.07.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Білоцерківський відділ ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. 05.07.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 30.07.2024 14:00 год, згідно п.3 ч.2 ст. 198 ЦПК України. 30.07.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 10.09.2024 15:30 год, за клопотанням представника відповідача для подання додаткових доказів у справі. 10.09.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 02.10.2024 09:00 год, за клопотанням позивачки для ознайомлення з додатковими доказами. 02.10.2024 судом постановлено ухвалу, якою позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, залишено без розгляду. Позивачка - [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності та заяву про визнання позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Білоцерківський відділ ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Представник позивача адвокат Собчук Ніна Федотівна підтримала заяви позивачки у повному обсязі. Представник відповідача, адвокат Приймак Леся Анатоліївна, подала до суду заяву, в якій підтримала вимоги за зустрічним позовом у повному обсязі та просила проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Третя особа - Білоцерківський відділ ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) представника до суду не направив, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, заяв щодо спору та з процесуальних питань до суду не подав. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так,\~ ч.1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Власник порушеного права може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] ,\~ з 22 грудня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] у віці 26 років померла у місті Біла Церква Київської області, що підтверджено матеріалами справи (а.с.9,11). Зі свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 10) вбачається, що 28 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області складено актовий запис № 136 від 28 січня 2016 року, про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якої записано -\~ [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] .\~ При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 121 СК України,\~ права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого [INFO] народилася дитина - [PERSON] . Згідно із ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Таким чином, реєстрація народження [PERSON] здійснена Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 28 січня 2016 року, актовий запис № 136,\~ в порядку ст. 122 СК України. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. В п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, крім іншого, роз`яснено, що оспорити батьківство має право зокрема особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюванних відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , а малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає з 14 січня 2016 року за адресою: [ADDRESS] разом із бабусею [PERSON] , [INFO] , яка займається вихованням та утриманням дитини, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.12,13,15-16,28). Згідно результатів дослідження № 43932-46778 - аналіз ДНК на батьківство, проведений Медико - генетичним центром «МАМА ПАПА» (а.с.89), ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] становить 0%, передбачуваний батько виключається як біологічний батько тестованої дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року). Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку, про виключення відомостей про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини, з актового запису № 136 від 28 січня 2016 року, складеного 28 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про народження дитини - [PERSON] , [INFO] . За ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідач при поданні зустрічного позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с.53а), однак його представник заявила клопотання про залишення вказаних витрат за відповідачем без відповідного відшкодування.

Outcome: approved