Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача ТОВ «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому позивач просила: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 93353 про стягнення з [PERSON] на користь\~ТОВ «Вердикт\~Капітал»,\~правонаступником якого\~є ТОВ\~«Дебт Форс» заборгованості у сумі 36088,65 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіроовградської області Золотарьовою Т.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 67332256) з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, зареєстрований у реєстрі за № 93353 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0010\\00103618 від 19.09.2013 у розмірі 36088,65 грн. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума заборгованості не є безспірною. Зазначила, що не була обізнана про наявність виконавчого напису, виконавчого провадження та зазначила, що у жодних правовідносинах із відповідачем вона не перебувала. Шляхом отримання відповіді на заяву вона отримала від приватного виконавця Золотарьовою Т.В. копії документів виконавчого провадження, зокрема, оспорюваного виконавчого напису № 93353 від 15.07.2021, кредитного договору № 0010\\00103618 від 19.09.2013, що був укладений між [PERSON] та акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та постанову про відкриття виконавчого провадження № 67332256 від 01.11.2021. Вважає, що оспорюваний ним виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з огляду на відсутність підтвердження безпірної заборгованості. Зазначила, що виплатила усю наявну заборгованість та жодного разу не отримувала претензій від кредитора щодо порушення чи невиконання умов договору позики. Вважає, що виконавчий напис № 93353 від 15.07.2021 вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріуса. Зазначила також про фактичне понесення нею витрат на сплату судового збору за подачу позову у розмірі 1211,20 грн. Ухвалою від 26.08.2024 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування заперечень проти позовної заяви відповідач зазначив, що виконавчий напис нотаріуса від 15.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, зареєстрований в реєстрі за № 93353 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у сумі 36088,65 грн., - було здійснено у відповідності до вимог ст. 87, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Крім того, відповідач просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу, посилаючись на необгрунтованість їх розміру. Позивач [PERSON] , яка про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, - у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. Представника позивача адвокат Нетреба К.О. звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Третя особа, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, якого про дату, час і місце розгляду справи, повідомлено належним чином засобами поштового зв`язку за місцезнаходженням (місцем здійснення професійної діяльності), та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 24.09.2024, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило. Третя особа, приватний виконавець\~виконавчого округу\~Кіровоградської області\~Золотарьова Т.В., якого про дату, час і місце розгляду справи, повідомлено належним чином засобами поштового зв`язку за місцезнаходженням (місцем здійснення професійної діяльності), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового відправлення 11.09.2024, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності її учасників без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи висловлені ними у процесуальних заявах по суті справи, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. 19.09.2013 між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 0010\\00103618, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», на підставі договору факторингу 29/01/19/1 від 29.01.2019, правонаступником якого є ТОВ «Дебт Форс». \~ \~ \~ \~15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 93353 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 29.01.2019 по 10.06.2021 у сумі 36088,65 грн., що складається з : 6907,61 грн. заборгованості за тілом кредиту; 13753,36 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами; 1211,02 грн. заборгованості по комісіям; 13566,66 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 650,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В., виконавче провадження № 67332256. Постановою від 01.11.2021 приватного виконавця Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 36088,65 грн. Таким чином, у даній справі перевірці підлягають підстави та умови вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, діяла та наразі діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Зазначений висновок суду у повній мірі узгоджується з висновком викладеним у Постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Крім того, слід відзначити, що згідно з положеннями п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Отже, п. 1 Переліку, у чинній редакції, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні керувався стяттею 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку. Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, з огляду на наведене, вбачається, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 15.07.2021 керувався пунктом Переліку, який був нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. Отже, при вчиненні нотаріусом оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що договір про надання споживчого кредиту № 0010\\00103618 від 19.09.2013 укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що також вбачається із змісту самого виконавчого напису та на підтвердження зворотного відповідачем докази суду не надавались. Таким чином, наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, суд констатує, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним правовим актом та вчинив зазначений виконавчий напис без наявності обов`язкового документа на обґрунтування стягнення, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи. Ухвалюючи дане судове рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені та/чи зазначені у процесуальних заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи, норм матеріального права та процесуального закону, а тому такі доводи не вимагають детальної відповіді або спростування. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат по сплаті судовго збору за подачу до суду позову 1211,20 грн., задоволення позову у повному обсязі, - суд дійшов висновку, що сплачений позивачем у даній справі судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved