Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 01 жовтня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №187598483. 28.11.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до реєстру боржників №151, право грошової вимоги перейшло до відповідача за кредитним договором №187598483. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу. Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 10818.00 грн. Згідно з умовами договору факторингу у разі отримання від боржників, органів ДВС в рахунок погашення заборгованості після дати підписання договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 банківських днів з дати їх отримання, на рахунок фактора. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК`ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №187598483 в розмірі 10818.00 грн. Також зазначають, що 15 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інсеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05282-10/2020. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайті - https:/'wwwceurcgreshi.com.ua. 21.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21052021, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належного йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в і були; розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перевід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому- передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після Ного Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора Прав Вимоги Заборгованості та ,є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається). Відповідно до Реєстру боржників від 21.05.2021 до Договору факторингу № 21052021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6840.00 грн., з яких 3800.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3040.00 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів ДВС в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати роз шифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні дані Боржників: Прізвище, Ім`я, По-батькові, код, номер облікової карти платника податків, № кредитного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.05.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 05282-10/2020 в розмірі 6840 грн.00 коп. Просять стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за кредитним договором № 187598483 в розмірі 10818.00 грн. та за кредитним договором № 05282-10/2020 в розмірі 6840.00 грн., а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 17658.00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси 13 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 грудня 2023 року позовні вимоги ТОВ «ЄАПБ» задоволені та стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за Кредитним договором №187598483 в розмірі 10818.00 грн., за Кредитним договором та за Кредитним договором № 05282-10/2020 в розмірі 6840.00 грн., а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 17658.00 грн., а також суму сплаченого судового збору за подачу даної позовної заяви в розмірі 2684.00 грн. 17.01.2024 року відповідач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення від 11 грудня 2023 у справі №\~711/7590/23. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 лютого 2022 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28 лютого 2024 року скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м.\~Черкаси від 11.12.2023 року по справі. Призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в якому він одночасно вказує, що підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Щодо вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору №187598483. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2020 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова дорога» та [PERSON] укладено договір №187598483 про надання споживчого кредиту в сумі 3000.00 грн. Кредит надається строком на 13 (тринадцять) днів від дати отримання кредиту. (п.1.2.Договору).На період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1.42 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. (п.1.3.Договору). У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процента ставка в розмірі 1.7 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.4 Договору). Відповідно до Додаткової угоди від 04.10.2023 до Договору №187598483 від 01.10.2020 р. сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 3000.00 грн. з 04.10.2020р. на строк дії Договору №187598483 від 01.10.2020 р. Відповідно до Додатку №1 до Додаткової угоди від 04.10.2020 р. до Договору №187598483 від 01.10.2020 р. - Графік розрахунків вбачається: термін платежу 14.10.2020 р.; загальна сума кредиту 6000.00 грн.; нарахований процент 979.80 грн.; до сплати разом 6979.80 грн. Відповідно до Реєстру боржників № 108 від 17.11.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 187598483. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги Відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №187598483 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023, здійсненого ТОВ «ЄАПБ» зазначено, що всього станом на 31.08.2023 заборгованість [PERSON] становить 10818.00 грн., з яких: 6000.00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 4818.00 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Щодо вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору №05282-10/2020. В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №05282-10/2020. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.1.1. Договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3800.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом порядку та на умовах визначених договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.11.2020 (п.1.2. Договору). За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730.0% річних від суми кредиту в розрахунку 2.00% на добу Тип процентної ставки фіксована (п.1.3. Договору). З Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №05282-10/2020 вбачається, що сума кредиту 3800.00 грн., фіксована процентна ставка за день користування 2%, сума нарахованих процентів за користування кредитом 2280.00 грн., до оплати всього 6080.00 грн. 21.05.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з Витягом з Реєстру боржників від 21.05.2021 до Договору факторингу № 21052021 від 21.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6840.00 грн., з яких: 3800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3040.00 грн. сума заборгованості за відсотками, сума заборгованості разом 6840.00 грн. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальником) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.79,80 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст.81, ч. 1 ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Велика Палата Верховного Суду вважає, що у цивільних та господарських відносинах, які регулює глава 71 ЦК України, важливо дотримати баланс інтересів позичальника та позикодавця в межах кредитних відносин, так само як і банку та вкладника у межах відносин за договором банківського вкладу. Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] (позичальник) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (позикодавець) 01.10.2020 р. було укладено договір кредиту №187598483 та Додаткова угода до Договору №187598483 від 01.10.2020 р. , за умовами якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти у загальному розмірі 6000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики (на тринадцятий день), а також сплатити позикодавцю плату (проценти за користування позикою) від суми позики у розмірі 979.80 грн.. Пунктом 1.4 договору №187598483 визначено, що, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою (1.42%) скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процента ставка в розмірі 1.70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Тобто, позикодавець, встановивши, що позичальник вчасно не повернув суму позики та не сплатив відсоток за користування позикою, мав право здійснити перерахунок відсотків за користування позикою, нарахованих за зниженою процентною ставкою у розмірі 1.42% за день користування позикою, та нарахувати позичальнику відсоток за користування позикою за базовою процентною ставкою у розмірі, 1.70% за день користування позикою, але лише в межах строку позики, тобто за період з 01.10.2020 по 13.10.2020 (13 днів за умовами договору). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту №187598483 від 01.10.2020 та додатковою угодою від 04.10.2020 в розмірі 7\~326.00 грн., з яких: 6000.00 грн. сума заборгованості за тілом позики та 1326.00 грн. сума заборгованості за відсотками, які складаються із відсотків за користування позикою, нарахованих за базовою процентною ставкою у розмірі 1.70% за день користування позикою за період з 01.10.2020 по 13.10.2020 включно, в межах строку позики (6000,00 грн. х 1.70% х 13 днів = 1326,00 грн). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.10.2020 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №05282-10/2020. Умовами договору передбачено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3800.00 грн. Строком на 30 днів, до 13.11.2020. За користування кредитом клієнт сплачує 2.00% на добу. Разом з тим, відповідно до наданих відповідачем [PERSON] письмових доказів, а саме скриншоту з телефону, вбачається, що борг за договором №05282-10/2020 від 15.10.2020 в сумі 6080.00 грн. сплачено (довідка про закриття боргу №05282-10/2020). Отже, позові вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №05282-10/2020 від 15.10.2020 до задоволення не підлягають. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2684.00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №43646 від 26.09.2023 року. Оскільки, позовні вимоги ТОВ «ЄАПБ» задоволено частково на суму 7326.00 грн., що становить 41.48% від заявлених вимог, то із відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1113.32 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial