Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Інтеркеш Україна» адвокат Ковач І.В. звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області із позовом до відповідача\~ [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якому просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5-34760 від 22.12.2021 в сумі 29023,25 грн. та 3028грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.12.2021 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №5-34760, згідно з яким останній отримав кредит в сумі 40000 грн. зі сплатою 43,8 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 22.12.2022. Також 22.12.2021 сторонами укладено договір застави транспортного засобу, в забезпечення належного виконання своїх обов`язків заставодавець передав у заставу заставодержателя легковий автомобіль, належний відповідачу. Свої зобов`язання за кредитним договором ТзОВ «Інтеркеш Україна» виконало повністю, надало кредит, що підтверджується заявою відповідача про перерахування кредитних коштів та видатковим касовим ордером. Однак відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 11.03.2024 виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 29023,25 грн., яка складається з наступного: 20548 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6528 грн. - заборгованість за відсотками; 1196,03 грн. - інфляційні втрати, 751,22 грн. - 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України. Вичерпавши можливість досудового врегулювання спору, у зв`язку з невиконанням зобов`язання у добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій ним заяві, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. 08.04.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Так, у відзиві відповідач зазначає про те, що він не відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, але в договорі чітко встановлено, що загальна сума споживчого кредиту визначена в твердій грошовій сумі 57520 грн. із них відсотки за користування кредитом також визначені в твердій грошовій сумі 17 520 грн. Виходячи з доданого до позову розрахунку боргу відповідачу зі сплачених коштів зараховано на сплату відсотків 31248 грн. що перевищує встановлений п.7.1. договору розмір нарахувань по відсотках. Згідно доданого до позову розрахунку сплачених відповідачем на момент пред`явлення позову коштів становить 50700 грн., тобто заборгованість по кредиту та встановлених договором відсотках становить 6820 грн., яку відповідач згідний сплатити в добровільному порядку. Щодо причини виникнення заборгованості то до початку введення воєнного стану в Україні відповідач вчасно в строки встановлені договором виконував умови договору. Так як відповідач займається будівельними роботами будучи засновником ТОВ "Тюльпан" вищезазначені кошти були взяті в позику для виконання договірних зобов`язань по капітальному ремонту Виноградівського дитячого будинку-інтернату, однак в зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ державне фінансування вищезазначених робіт припинено, що стверджую листом замовника робіт. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовний вимог. 16.04.2024 року на адресу суду надіслано відповідь на відзив, у якому представник позивача зазначає про те, що відповідач уклавши кредитний договір з позивачем, чітко усвідомлював свої дії, і підписавши кредитний договір, він взяв на себе права і обов`язки що зазначені в кредитному договорі, подавши заперечення сторона відповідача вважає, що її права порушуються, проте жодні права відповідача зі сторони позивача не були порушені. Позивач виконав всі свої зобов`язання за умовами кредитного договору, проте відповідач напроти уникає своїх обов`язків, тим самим порушує права позивача. Така поведінка відповідача є протиправною, і порушує норми законодавства України. Представник позивача просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження по справі тощо/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] звернувся до позивача ТзОВ «Інтеркеш Україна» та уклав Кредитний договір №5-34760, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 40 000,00 грн.00 коп. зі сплатою 43,8 % річних з кінцевим терміном повернення 22 грудня 2022 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 22 грудня 2021 року з підписом відповідача [PERSON] про отримання кредитних коштів. 22.12.2021 між позивачем як заставодержателем та відповідачем як заставодавцем укладено договір застави транспортного засобу. Вказаним договором забезпечено вимоги заставодержателя, які випливають з договору про надання фінансового кредиту №5-34760 від 22.12.2021, укладеного між сторонами, відповідно до умов якого заставодавець зобов`язаний у строк до 22.12.2022 включно повернути заставодержателю кредит у сумі 40 000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитом, можливу неустойку тощо. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним Договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 11 березня 2024 року має заборгованість 29 023,25 грн., з яких: 20548 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6528 грн. відсотки за користування кредитом, 1196,03 грн. нараховане інфляційне збільшення заборгованості, 751,22 грн. 3% річних згідно ст.625 ЦК України, що підтверджується розрахунками заборгованості. Так, судом також встановлено, що у зв`язку з порушенням умов кредитного договору щодо повернення кредиту ТзОВ «Інтеркеш Україна» надіслало відповідачу письмові вимоги від 17.01.2024 про погашення заборгованості за кредитним договором. В досудовій вимозі від 17.01.2024 зазначено, що відповідно до умов договору місячний платіж до 13.12.2022 не внесено, а відтак необхідно до 24.01.2024 сплатити 25760,6 грн. заборгованості за кредитом. З вказаного вбачається, що ТзОВ «Інтеркеш Україна» відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використало право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши відповідачу письмову вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитом. При цьому суд приймає до уваги досудову вимогу від 17.01.2024, так як до позову додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, трекінгом поштового відправлення підтверджується факт надіслання такого відповідачу. Відповідно до ст.1054 ЦК України - між сторонами був укладений кредитний договір, за яким позивач виконав свої зобов`язання по наданню грошових коштів у якості кредиту відповідачу як позичальнику, в розмірі та на умовах, встановлених Договором №5-34760 від 22 грудня 2021 року. Таким чином, суд констатує, що відповідач порушив умови кредитного Договору, ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання перед позивачем, що є підставою для задоволення позову. Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН349 від 20 лютого 2024 року - позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved