Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.2021 року, Приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем розглянуто Заяву про примусове виконання: на підставі виконавчого напису № 9991, виданого 25.08.2020 року та відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Про дане провадження Позивач дізнався із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. 24.08.2023 року вищезазначеним виконавцем винесено Постанову про передачу виконавчого провадження у зв`язку із набранням чинності 06.05.2023 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» №3048-ІХ виконавцем змінено виконавчого округу з виконавчий округ Луганської області на виконавчий округ міста Київ. Як наслідок, 25.08.2023 року, винесено Постанову про прийняття виконавчого провадження № [NUMBER] від 01.10.2021 року. 25.08.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 9991 про звернення стягнення з [PERSON] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором № 004-12006-261112 від 26 листопада 2012 року, укладеного між Акціонерним товариством «Дельтабанк» та [PERSON] . На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Лиманським Владиславом Юрійовичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER], де встановлено стягнути з Позивача заборгованість у розмірі 39262,73 гривень. Також було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2021 року. [PERSON] винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.10.2021 року. Також [PERSON] винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 01.10.2021 року. В рамках виконавчого провадження № [NUMBER] загальна сума, безпідставно стягнута з [PERSON] на користь відповідача становить 44496,18 грн. Позивач вважає, що вказаний таким що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., за реєстровим № 9991 про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором № 004-12006-261112 від 26 листопада 2012 року, укладеного між Акціонерним товариством «Дельтабанк» та [PERSON] та стягнути ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь [PERSON] грошові кошти, які були стягнуті в рамках відкритого виконавчого провадження, а саме 44496,18 гривень, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27.05.2024 року у справі було відкрито провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 17.06.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надходила заява про визнання позову, згідно якої позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнають, просять стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду, інші 50 відсотків судового збору на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету. Також до суду від представника відповідача надходила заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у якій просили суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 6 000 грн. до 2 850 грн. В обґрунтування клопотання зазначили, що позов є незначної складності, розмір гонорару є неспівмірним та не пропорційним з об`ємом виконаної роботи та наданої послуги, Відповідач вважає, що розмір витрат на правничу допомогу має бути зменшений. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторони у судове засідання по справі не викликались. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.08.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 9991 про звернення стягнення з [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/ФК від 09 липня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», на підставі Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Дельтабанк», на підставі Договору відступлення прав вимоги №195/К від 09 лютого 2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 004-12006-261112 від 26 листопада 2012 року, укладеного між Акціонерним товариством «Дельтабанк» та [PERSON] . На підставі зазначеного вище виконавчого напису Приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] від 01.10.2021 року та винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 01.10.2021 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.10.2021 року, постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 01.10.2021 року. Згідно відповіді Приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського Владислава Юрійовича на адвокатський запит від 29.02.2024 року, в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було стягнуто 44496,18 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1 1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34. 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягування з підписом боржника про його отримання. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, беручи до уваги неможливість встановити безспірність вимог до [PERSON] щодо наявності заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., за реєстровим № 9991 та стягнути ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь [PERSON] грошові кошти, які були стягнуті в рамках відкритого виконавчого провадження, а саме 44 496,18 гривень. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Мартинюк Марією Русланівною було укладено Договір про надання правової допомоги №12/1 від 19.02.2024 р. На підставі №12/1 від 19.02.2024 р. адвокатом Мартинюк М.Р. було видано Ордер на надання правової допомоги №1063635. Втім, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження сплати [PERSON] адвокату гонорару у розмірі 6 000 грн., за таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. стягненню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, за позовну вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а судовий збір за позовну вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів - стягнути в повному обсязі на користь позивача. Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви не було сплачено судовий збір за позовну вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідачем частково визнано позовні вимоги, то стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 605,60 грн. Зважаючи на те, що позивачем було сплачено судовий збір за вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 1211,20 грн. то судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі. На підставі ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, від 22.02.2012, №296/5, ст.ст. 4,12,81, 142, 263-268 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України суд, -

Outcome: approved