Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканія Кредит Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансавтогруп», Акціонерного товариства «Кредобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Візія Облік», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінірент» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок самовільного без дозволу власника руйнування житлового будинку. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.09.2024 у справі № 754/2730/23 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканія Кредит Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансавтогруп», Акціонерного товариства «Кредобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Візія Облік», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінірент» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок самовільного без дозволу власника руйнування житлового будинку, - відмовлено. До Обухівського районного суду Київської області надійшла заява адвоката Мирного Є.М., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінірент», про ухвалення додаткового рішення. У судове засідання адвокат Мирний Є.М., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінірент», не з`явився, подав заяву щодо проведення судового засідання у його відсутність. У судове засідання адвокат Тетарчук І.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , не з`явилась, подала заяву щодо проведення судового засідання у її відсутність з урахуванням заперечень на заяву про розподіл судових витрат. Інші учасники судового процесу не з`явились. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наступне. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до суду надано копії укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінірент», як клієнтом, укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №М-15-09_23 від 15-09-2023 року, відповідно до якого Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання з надання клієнту правової (правничої) допомоги та/або представництва прав, свобод та законних інтересів клієнта в усіх державних органах та органах місцевого самоврядування; підприємствах, товариствах, установах, організаціях (їхніх органах) незалежно від підпорядкування та форм власності; суб`єктах господарювання, інститутах громадянського суспільства; перед фізичними особами, нотаріусами, приватними виконавцями; у всіх судах системи судоустрою України з урахуванням територіальності, спеціалізації та інстанційності з усіма правами, що надані законодавством України заявнику, скаржнику, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, захиснику, стороні, учаснику процесу (провадження, процедури), власнику майна тощо. Розмір винагороди, вартості послуг за цим Договором визначається Сторонами у додатках до Договору. Відповідно до Додатку № 1 від 15.09.2023 року до Договору № М-15-09/23 від 15.09.2023 року сторони домовилися, що Адвокатське об`єднання здійснює юридичний супровід та представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції при розгляді цивільної справи № 754/2730/23 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок самовільного без дозволу власника руйнування житлового будинку. Згідно з пунктом 2 Додатку № 1 від 15.09.2023 до Договору № М-15-09/23 від 15.09.2023 року, вартість послуг, зазначених в п. 1 цього Додатку, включає в себе вартість послуг юридичного супроводу і представництва в суді та компенсацію транспортних витрат проїзду до суду для участі в судовому засіданні, не залежить від тривалості розгляду справи у суді першої інстанції та складає: (2.1.) Юридичний супровід та представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції (один адвокат) - 64 800,00 грн, в тому числі ПДВ 10 800 грн. Оплата вартості послуг, відповідно проводиться Клієнтом до 15 січня 2024 року включно, але не пізніше одного місяця з дня винесення рішення по суті у справі (пункт 3.1. Додатку № 1 від 15.09.2023 року до Договору № М-15-09/23 від 15.09.2023 року). Із матеріалів справи слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінірент» здійснило на підставі рахунку № 5 від 11.01.2024 року оплату наданих адвокатом послуг в повному обсязі на загальну суму 64 800,00 грн, у тому числі ПДВ 10 800 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 14972 від 12.01.2024 року. У подальшому, 12.09.2024 року сторони підписали Акт № 84 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), яким підтвердили, що послуги за Договором № М-15-09/23 від 15.09.2023 року на загальну суму 64 800,00 грн, в тому числі ПДВ 10 800 грн, надано якісно, в повному обсязі та в установлені строки. Заперечуючи проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, позивач звернув увагу, що залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінірент» відбулося за ініціативою фактично Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансавтогруп», що зумовило позивача подати відповідне клопотання. При цьому, процесуальна поведінка відповідачів призвела до затягування розгляду справи, а участь в судових засіданнях представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінірент» відбувалась в режимі ВКЗ. До того ж, заявником не надано детального розрахунку витрат та включено до суми відшкодування податок на додану вартість. Як установлено судом вище, заявником долучено до матеріалів справи Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 84 від 12.09.2024 року, в якому зазначено про надання юридичних послуг з представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінірент» під час вирішення спору в цивільній справі № 754/2730/23 в Обухівському районному суді Київської області на суму 64 800,00 грн, в тому числі ПДВ 10 800 грн. Відповідний фіксований розмір вартості послуг погоджений сторонами в пункті 2 Додатку № 1 від 15.09.2023 до Договору № М-15-09/23 від 15.09.2023 року. При цьому, Адвокатське об`єднання «Юридична компанія «Капітал» має індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, що зазначений в рахунку № 5 від 11.01.2024 року та акті № 84 від 12.09.2024 року, та оплата Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінірент» наданих зазначеним Адвокатським об`єднанням послуг здійснена з урахуванням податку на додану вартість. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 відступила від висновку, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС від 23.11.2020 року у справі № 638/7748/18, вказавши, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Відповідно до частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 2 статті 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із цим, у частині 3 статті 137 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Виходячи з визначених у частині 3 статті 137 ЦПК України критеріїв, суд зазначає, що розмір гонорару адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінірент» свідчить про необґрунтованість та непропорційність цих витрат до предмета спору. Отже, суд з урахуванням обставин даної справи, враховуючи те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, дійшов висновку не присуджувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Мінірент» всі витрати на професійну правову допомогу та стягнути 5000,00 грн, відмовивши в решті заявленої суми.

Outcome: partial