Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

31.05.2024 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді. 12.06.2024року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 13.06.2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 25.09.2024 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 25.09.2024 року в підготовчому судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача, [PERSON] , по відношенню до неї, її неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона народилась [INFO] . Її матір`ю є відповідачка у справі, [PERSON] , [INFO] . Її батько записаний в свідоцтві про народження на підставі ч . 1 ст. 135 СК України. З самого народження і до цього часу позивачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми біологічними дідусем і бабусею. Її вихованням займається дідусь, [PERSON] . Відповідно до характеристики з Верхньодніпровської гімназії № 3 Верхньодніпровської міської ради, відповідачка, її мати не цікавиться навчанням дитини, з класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує. 22.05.2024 року за її зверненням, Верхньодніпровською міською радою, її заяву було розглянуто та надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, [PERSON] , відносно її неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Зазначені вище обставини й стали підставою звернення із позовом до суду. В підготовчому судовому засіданні позивачка і представник позивачки позовні вимоги підтримали пояснивши, що в позовній заяві ним правильно викладені обставини справи та наведені доводи на їх обґрунтування. Тому позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач подала до суду письмову, нотаріальну посвідчену, заяву про визнання позовних вимог . Представник третьої особи, в судовому засіданні не заперечував проти задоволенні позовних вимог, пояснивши, що органом опіки і піклування наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав позивачки. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON] ,народилася [INFO] , що підтверджується копіє свідоцтва про народження. Матір`ю позивачки, згідно свідоцтва про народження є відповідачка у справі, [PERSON] , [INFO] . Батько позивачки записаний в свідоцтві про народження на підставі ч . 1 ст. 1 35 СК України. За доводами позивачки, з самого народження і до цього часу вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми біологічними дідусем і бабусею. Її вихованням займається дідусь, [PERSON] . В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач, [PERSON] , ухиляється від виконання цих своїх материнських обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї неповнолітньої доньки. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що протягом тривалого часу, відповідачка життям доньки не цікавилася, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною, не приймала участі у її вихованні. Дитина проживала разом з дідусем і бабусею, які займались її вихованням та матеріальним утриманням. Зазначені обставини визнані відповідачкою. А також підтверджується характеристикою і довідкою Верхньодніпровської гімназії № 3 Верхньодніпровської міської ради, відповідачка, її мати не цікавиться навчанням дитини, з класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує. З наданої характеристики на дитину судом встановлено, що позивачка є вихованою, спокійною, врівноваженою, з повагою ставиться до товаришів та старших, шкідливих звичок немає. Вихованням дівчинки в більшості випадків займається дідусь, який відвідує батьківські збори, цікавиться результатами та спонукав Анну до навчання. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню доньки, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення прав неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , щодо участі матері у її вихованні. В свою чергу суд вважає доведеним факт ухилення відповідачки від виховання дитини, який підтверджується наданими позивачем доказами та не заперечується самою відповідачкою. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Верхньодніпровської міської ради, затвердженого рішенням Верхньодніпровської міської ради № 163 від 22.05.2024 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідачкою подана письмова, нотаріально посвідчена заява, згідно якої вона надає згоду на позбавлення її батьківських прав по відношенню до її доньки - [PERSON] , [INFO] ,та усвідомлює наслідки позбавлення батьківських прав та призначення опікуна над дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України - Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідачкою визнається факт ухилення нею від участі у вихованні дитини, даний факт є встановленим та доказуванню не підлягає. Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її доньки - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що на час звернення із позовом до суду і розгляду справи по суті позивачка, [PERSON] , [INFO] , досягла 16-річного віку. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦПК України - Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Таким чином позивачка наділена цивільною процесуальною дієздатністю та має право сама звертатись із позовами до суду. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) для відома Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved