Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

У липні 2024 року представник позивача, адвокат Свистович Р.С. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 10 жовтня 2012 року, актовий запис № 1815 між, [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] ). Зазначає, що спільне життя між позивачем та [PERSON] не склалося, почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено. З 2022 року вони проживають окремо і спільний побут не ведуть. Від шлюбу мають двох спільних дітей - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю - [PERSON] . Владнати питання припинення шлюбу іншим шляхом, крім пред`явлення позову, не має можливості. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року справу передано для розгляду за місцем проживання відповідача до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи у його відсутності. 07 серпня 2024 року відповідач подав до суду заяву про визнання позову, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Згідно із ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку. За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 10 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис у книзі реєстрації шлюбів № 1815 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , виданим 10 жовтня 2012 року. Від спільного шлюбу мають двох спільних дітей - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Відповідач позов визнав про що надав відповідну заяву. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved