Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що проживав протягом 37 років однією сім`єю із [PERSON] , який помер [INFO] . Так, позивач та померлий [PERSON] за його життя вели спільний побут та мали стосунки притаманні подружжю. З особистих міркувань вони офіційно не одружилися. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] не складав заповіт та не мав родичів, які б могли бути спадкоємцями за законом. На момент відкриття спадщини позивач проживав один, тому не мав фізичної можливості своєчасно заявити про прийняття ним спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, у результаті чого йому постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. З урахуванням викладеного просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю позивача та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , протягом більш як 5 років і до дня його смерті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа: приватний нотаріус Красноградського районного нотаріального округу Давиденко О.В. у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв з приводу справи не надав. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Ордером № 8365 від 03.12.1970 року, що виданий на підставі рішення виконкому Сахновщинської районної Ради депутатів трудящих від 02.12.1970 року № 524 надано [PERSON] , сім`я якої складається з трьох людей: [PERSON] (голова сім`ї), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька), право на зайняття двох кімнат, загальною жилою площею 38.8 кв.м в окремій квартирі [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.01.1964 року [PERSON] є матір`ю [PERSON] , батьком дитини вказано [PERSON] (а.с. 19) Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.01.1983 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.20). Згідно висновку КНП «ЦПМСД» Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійні основі від 25.03.2024 року [PERSON] , [INFO] , рекомендовано соціальну послугу з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с. 17). Із довідки Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 22.02.2024 року, виданої [PERSON] , вбачається, що згідно архівних даних на паперових носіях станом до 31.12.2012 року інформація про реєстрацію об`єкта нерухомого майна квартири [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Сахновщинським районним комітетом по приватизації державного житлового фонду Харківської області, 01.02.2000 року та зареєстрованого 06.03.2000 року у Сахновщинському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 21 за реєстровим № 3256. (а.с. 22). Із свідоцтва про право на житло від 01.02.2000 року Сахновщинського районного комітету по приватизації державного житлового фонду вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , (станом на 01.01.2021 року) виготовлено на замовлення [PERSON] (а.с.24). Із договору про користування електричною енергією 139032, довідки Сахновщинського РРСЦ ПрАТ «Харківенергозбут» від 22.02.2024 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , споживачем вказано [PERSON] (а.с.25-27). Згідно інформаційної довідки КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 07.06.2024 року особисто [PERSON] , який проживав за адресою [ADDRESS] , 22.10.2021 року було подано заяву про надання соціальних послуг (догляд стаціонарний) за станом здоров`я. [PERSON] була надана 27.10.2021 року путівка до влаштування у відділення стаціонарного догляду КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області за адресою його проживання. За період перебування у відділенні стаціонарного догляду [PERSON] підтримував спілкування з [PERSON] . Соціальний робітник (на той час, яка працювала і надавала соціальну послугу догляд вдома [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ) [PERSON] постійно передавала йому гостинці та особисті речі (а.с.28). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2022 (а.с. 15). Постановою приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Давиденко О.В. від 26.02.2024 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки остання у встановлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини та не надала документів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із спадкодавцем (а.с. 16). Із інформаційної довідки та Витягу зі Спадкового реєстру України, витребуваного судом за клопотанням сторони позивача у державного нотаріуса нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася, оскільки до державної нотаріальної контори по питанню прийняття або відмови від прийняття спадщини заяв не надходило. (а.с. 37,43,45,47-49) Із інформаційної довідки Сахновщинського ВДРАЦС у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції, яка надійшла до суду 04.07.2024 року, вбачається, що перевіркою засобами Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а.с.41). З ксерокопії аркушу журналу, яка є нечіткою, вбачається, що [PERSON] прибула з Полтавської області Лохвицького району с. Риги 25.12.1960 року, вказано її паспортні дані та штамп про зареєстроване місце проживання, яке встановити не представилося можливим у зв`язку із нечіткою копією, [PERSON] прибув з с. Андріївка Сахновщинського району, вказано його паспортні дані, містяться штампи щодо зареєстрованого місця проживання, яке встановити не представилося можливим у зв`язку із нечіткою копією, та зняття з реєстрації місця проживання 04.11.2021 року (а.с.21). У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , яка є дочкою позивача, [PERSON] вказали, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час, більш ніж 30 років, проживали однією сім`єю, вели спільний побут, разом відпочивали, мали стосунки притаманні подружжю. При цьому, свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] надавалася соціальна послуга з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи з 2015 року, у період перебування [PERSON] у КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області [PERSON] передавала йому продукти харчування, періодично відвідувала, але похованням [PERSON] займалися представники КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області. При цьому, ці свідки, які вказують на довготривале знайомство та спілкування як із [PERSON] , так і позивачем, зокрема донька позивача, не змогли пояснити суду хто був батьками [PERSON] , чи мав він інших родичів, де знаходиться поховання батьків [PERSON] у разі їх смерті, чи спілкувалися за життя батьків [PERSON] вони з позивачем. Отже, з викладеного також слідує, що з 27.10.2021 року по день смерті [INFO] [PERSON] був влаштований (перебував) у відділення стаціонарного догляду КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області. Похованням [PERSON] займалися саме представники КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, а не родина позивача, які стверджують, що між померлим [PERSON] та позивачем були відносини, притаманні родині. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої, пункту першого та абзацу дванадцятого частини другої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої\~статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається із позовних вимог, позивач просить першочергово визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , та похідною вимогою просить встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю позивача та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , протягом більш як 5 років і до дня його смерті. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Разом з тим, суд не може погодитися із визначеним позивачем порядком заявлення позовних вимог, оскільки вимога про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з померлим [PERSON] породжує юридичні наслідки для [PERSON] щодо подальшого прийняття спадщини після померлого. Отже,\~у цьому\~випадку першочергово\~слід встановити\~факт спільного проживання однією сім`єю позивача та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , протягом більш як 5 років і до дня його смерті, а потім вже розглядати похідну вимогу щодо визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. Ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до положення частин 1, 2\~ст. 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 36 цього Кодексу\~шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. За приписами ч. 2\~ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Факт спільного володіння квартирою [ADDRESS] , проживання, як стверджує позивач, але без надання належних доказів, за однією адресою, перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки, підтримання спілкування з 27.10.2021 року до 06.11.2022 року самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Показання свідків не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц, від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6\~статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої\~статті 22 Закону України "Про міліцію"\~та частини шостої\~статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку"\~(справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно з ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Згідно висновку Верховного Суду, викладений в постанові від 17.06.2020 року у справі №755/18012/16, про те, що для застосування положень\~ст.1264 ЦК України\~необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Позивачем на підтвердження позовних вимог не надано доказів (Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб) його неперебування у будь-якому іншому шлюбі, що ставить під сумнів добросовісність виконання стороною позивача свого обов`язку щодо доказування обставин справи. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: dismissed