Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про визнання особи такою, що втратила право на проживання, користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом вона є власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не видано. Однак, у вище зазначеному будинку є зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] , які більше одного року в ньому не проживають. Оскільки відповідачі більше одного року в будинку [ADDRESS] не проживають, добровільно з реєстрації не знімаються, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право на користування будинком [ADDRESS] . Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача Вільховецької сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2024 року дана справа прийнята до розгляду та у ній відкрито провадження. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 грудня 2019 року, [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не видано (а.с. 19). Із довідки Вільховецької сільської ради Тячівського району № 155 від 28 березня 2024 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але з 2007 року на території України не проживає (а.с. 15). Згідно довідки Вільховецької сільської ради Тячівського району № 156 від 28 березня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в будинку [ADDRESS] , але з 2005 року на території України не проживає (а.с. 15). Із довідки Вільховецької сільської ради Тячівського району № 327 від 08 серпня 2024 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в будинку [ADDRESS] , але на протязі багатьох років по місцю реєстрації не проживають (а.с. 16). V. Оцінка Суду. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК). Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в спірному будинку не проживають більше одного року, суд вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України вони втратили право користування будинком [ADDRESS] , а тому позовні вимоги до них, підлягають задоволенню. Однак, в частині позовних вимог до Вільховецької сільської ради слід відмовити, оскільки Вільховецька сільська рада не порушує жодних прав позивача в частині користування [PERSON] та [PERSON] будинком [ADDRESS] VІ . Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок. На підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: partial