Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Заявниця звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні сина [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] її син [PERSON] , [INFO] під час виконання військової служби при захисті Батьківщини зник безвісті поблизу населеного пункту Новокалинове, Покровського району, Донецької області. Вона звернулась до військової частини [NUMBER] з проханням виплати їй грошове забезпечення належне її сину головному сержанту [PERSON] , відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884. Проте їй було відмовлено у виплаті грошового забезпечення, оскільки не встановлено юридичного факту перебування фізичної особи на утриманні та наявність у сина дітей, у зв`язку з цим виникла необхідність встановити даний юридичний факт, тому звернулась до суду. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просять задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи військової частини у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили той факт, що син заявниці [PERSON] після розірвання шлюбу на протязі останніх п`яти років проживав із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та мати перебувала на його утриманні, а коли пішов на військову службу перераховував кошти матері на банківську картку. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 15). Згідно сповіщення сім`ї № [NUMBER] [INFO] від 04.12.2023 року № 2902/1, головний сержант [PERSON] , під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини зник безвісті 29.11.2023 року, поблизу населеного пункту Новокалинове, Покровського району, Донецької області. З Витягу із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, сформованого 27.05.2024 року вбачається, що, [PERSON] , [INFO] зник безвісті на території бойових дій під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини. Згідно довідки виданої Оболонським старостинським округом Коропської селищної ради, [PERSON] , 1960 року народження, яка зареєстрована в [ADDRESS] перебувала на утриманні сина, військовослужбовця [PERSON] , 1978 року народження. 16.04.2024 року заявниця звернулась із письмовою заявою до військової частини [NUMBER] Міністерства Оборони України з проханням виплатити грошове забезпечення належне її сину. Проте, листом від 24.04.2024 року за № 1914/1247 військової частини [NUMBER] , заявниці відмовлено у виплаті належного [PERSON] грошового забезпечення. Підставою для відмови є не встановлення юридичного факту перебування фізичної особи на утриманні та наявність у військовослужбовця доньки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Сосницькому об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію за віком у розмірі 2 760 гривень. З виписок по картковому рахунку заявниці вбачається, що з карткового рахунку [PERSON] періодично на протязі 2023 року перераховувались кошти у сумі 2 000 гривень, 5 000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнолітні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до вимог ст. 32 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно ч. 2 статті 161 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до п. 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган) заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги, витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що заявниця перебувала на утриманні сина, вели з ним спільне господарство, мали спільний побут, встановлення факту має для заявниці юридичне значення, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved