Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

29.08.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, який до дня смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . 17.10.2018 [PERSON] склав заповіт, який 17.10.2018 було посвідчено секретарем Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Коцюбою М.С. та зареєстровано у реєстрі за № 48, згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . Осіб, передбачених ст. 1241 ЦК України після смерті [PERSON] немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 2,3521 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523185800:02:000:0479, яка розташована на території Оратівської ТГ Вінницької області за межами с. Фронтівка. Іншого спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , немає. Позивач зазначає, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 26.02.2022 був мобілізований у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та по теперішній час перебуває на військовій службі (район виконання завдань Донецька область), а тому не мав доступу до документів, так як вони знаходились в м. Київ за місцем його проживання. Окрім того, щорічну відпустку за 2024 рік позивачу було надано з 25.08.2024 по 09.09.2024, а тому лише 28.08.2024 позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Кравченко О.В. з метою оформлення спадкового майна. Однак, у зв`язку із пропуском позивачем строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів, підтверджують фактичне прийняття спадщини, а саме доказів постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем, приватним нотаріусом Кравченко О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За вказаних обставин, позивач [PERSON] просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 02.09.2024 відкрито провадження у справі №141/510/24 та призначено підготовче судове засідання на 26.09.2024, витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 88/2024, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи № 141/510/24, в судове засідання 26.09.2024 не з`явився, повноважного представника не направив. Натомість, 09.09.2024 до суду надійшла заява позивача [PERSON] від 06.09.2024 про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, 26.09.2024 в судове засідання не з`явилася, повноважного представника не направила. При цьому, 07.06.2024 до суду надійшов відзив на позону заяву Оратівської селищної ради Вінницької області № 2550/03.01-11 від 09.09.2024 про розгляд справи № 141/510/24 без участі представника селищної ради, у якій також зазначено, що відповідач вважає, що у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, а тому проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Розглянувши подані документи і матеріали справи № 141/510/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.02.2024 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с.Фронтівка Вінницького району Вінницької області, про що 08.02.2024 складено відповідний актовий запис № 37. Також, як убачається з довідки Балабанівського старостинського округу Оратівської селищної ради № 90/08.00.27-10 від 19.08.2024, відповідно до запису погосподарської книги с.Фронтівка Вінницького району Вінницької області (книга № 4, особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] народився [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, помер [INFO] . На день смерті був зареєстрований і постійно проживав в [ADDRESS] . За вказаною адресою на день смерті спадкодавця ніхто не був зареєстрований та не проживав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Відповідно до державного акта на право власності на землю серії ВН № 190492, виданого 24 квітня 2003 року Оратівською РДА та Оратівським райвідділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 126, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,3521 га, яка розташована в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0523185800:02:000:0479. Як убачається зі змісту заповіту, посвідченого 17.10.2018 секретарем Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 48, [PERSON] , [INFO] , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78153173 від 28.08.2024, заповіт заповідача [PERSON] , посвідчений 17.10.2014 Фронтівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, чинний, номер у Спадковому реєстрі 64782742, номер в реєстрі нотаріальних дій 48. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78322954 від 12.09.2024, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена 28.08.2024 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Кравченко О.В., стан чинний, номер у нотаріуса 88/2024, номер у Спадковому реєстрі 72900284. З матеріалів спадкової справи №88/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] убачається, що справу розпочато приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Кравченко О.В. 28.08.2024 за заявою [PERSON] . Відповідно до довідки № 2627, виданої 19.08.2024 військовою частиною [NUMBER] , солдат по мобілізації [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 26 лютого 2022 року по теперішній час. Згідно відпускного квитка № 8203 військової частини [NUMBER] , солдат по мобілізації [PERSON] звільнений у щорічну основку відпустку за 2024 рік терміном на 15 (п`ятнадцять) діб з 25.08.2024 по 08.09.2024. Як убачається із постанови приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Кравченко О.В. від 28.08.2024, у зв`язку з тим, що позивачем пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку із відсутністю доказів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, зокрема доказів постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , а саме щодо земельної ділянки 2,3521 га, кадастровий номер: 0523185800:02:003:0479, що розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, вид цільового призначення земельної ділянки:01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст. 1217 ЦК України). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до частин 1-2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. За змістом частини третьої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою статті 1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.ч. 2-3 ст. 1272 ЦК України). Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Згідно диспозиції вказаної норми закону, у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як установлено судом та стверджує позивач у позові, останній не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 26 лютого 2022 року був мобілізований на військову службу до лав Збройних Сил України у зв`язку звійськовою агресією російської федерації проти України, та, відповідно, введенням на території України воєнного стану, а також у зв`язку з перебуванням його на військовій службі і на даний час, що, в свою чергу призвело до пропущення позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, саме на позивача покладений обов`язок доказування факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, із системного аналізу чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини у співвідношенні із наданими позивачем доказами на обґрунтування заявлених позовних вимог, які містяться у матеріалах справи, враховуючи невеликий проміжок часу (25 днів), який було пропущено позивачем для подачі заяви про прийняття спадщини, суд доходить висновку про доведеність позивачем поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку із мобілізацією позивача на військову службу до лав Збройних Сил України з 26 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та перебуванням позивача на військовій службі і на даний час, що призвело до неможливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини у передбачений ст.\~1270\~ЦК України строк. За вказаних фактичних обставин справи № 141/510/24, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем та той факт, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (інших спадкоємців ні судом, ні нотаріусом не встановлено), суд доходить переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved