Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

01 квітня 2024 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява (з урахуванням уточненої позовної заяви) представника позивача [PERSON] - адвоката Корсік Ярослава Ігоровича до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжжелектротранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 54833,18 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.01.2024 о 15 год. 55 хв. в м.Запоріжжі по вулиці Бородинській, буд. 7, [PERSON] , керуючи транспортним засобом МАЗ 203085, державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці, не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися [PERSON] та здійснив зіткнення з транспортним засобом KIA SPORT AGE, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмовані відсутні. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 619973 від 05.01.2024. Відповідно до схеми ДТП, транспортний засіб - автобус МАЗ 203085 державний номерний знак [NUMBER] належить Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс». Згідно з поясненнями [PERSON] , він працює на посаді водія в Запорізькому комунальному підприємстві міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», та 05.01.2024 працював на автобусі MA3-203 [NUMBER] , по маршруту громадського транспорту № 72. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024 по справі № 334/425/24, яка набрала законної сили, водія автобуса МАЗ 203085, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Транспортний засіб KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] , який на праві приватної власності належить [PERSON] , в результаті ДТП отримав пошкодження правої (пасажирської) сторони: передні та задні двері, ручка передньої двері, отвір заднього крила, накладка (молдинг) задньої арки та порогу. Відповідальність водія автобуса МАЗ 203085, державний номерний знак [NUMBER] застрахована Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №214375254. Відповідно до Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ № 12-02-24, виконаного ФОП « [PERSON] » на замовлення ПрАТ «СК «ВУСО», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] складає 101416,49 гривень з ПДВ на замінні складові, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та ВТВ - 46583,31 гривень з ПДВ на замінні складові. 15.02.2024 ПрАТ «СК «ВУСО» на розрахунковий рахунок позивача перераховано страхове відшкодування у розмірі 42666,65 гривень - вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та ВТВ за вирахуванням ПДВ. Разом з цим, відповідно до Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ №12-02-24, виконаного ФОП « [PERSON] » на замовлення ПрАТ СК «ВУСО», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] складає 101416,49 гривень. Суми страхового відшкодування у розмірі 46 83,31 гривень, нарахованого та виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» недостатньо для забезпечення відновлення пошкодженого транспортного засобу KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] . Таким чином різниця між розміром виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу складає 54833,18 гривень (101416,49 - 46583,31). 05.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної працівником [PERSON] . Листом від 20.03.024 № 03/632 відповідач залишив заяву позивача без задоволення. Просить стягнути з відповідача на його користь різницю між розміром виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 54833,18 гривень. 04.04.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково у розмірі 54833,18 гривень, що становить різницю між розміром виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] . В частині стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу просить відмовити. 24.04.2024 від представника [PERSON] - адвоката Фельського С.Л. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу понесені ним у розмірі 10000,00 гривень покласти на позивача. 22.04.2024 та 26.04.2022 від представника позивача надійшли відповіді на відзиви відповідача та третьої особи. 30.04.2024 представником [PERSON] - адвокатом Фельського С.Л. подані заперечення по с праві. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» Клименко Т.І. у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його 0443асты, з урахуванням відзиву на позовну заяву. Представник [PERSON] - адвокат Фельський С.Л. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі [PERSON] та його представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами статей\~2,\~12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 06.09.2011. Відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення №334/425/24 «05.01.2024 о 15 год. 55 хв. в м.Запоріжжі по вулиці Бородінській, буд. 7, [PERSON] , керуючи транспортним засобом МАЗ 203085, державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці, не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися [PERSON] та здійснив зіткнення з транспортним засобом KIA SPORT AGE, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмовані відсутні. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 619973 від 05.01.2024». [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ № 12-02-24, виконаного ФОП « [PERSON] » на замовлення ПрАТ «СК «ВУСО», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] складає 101416,49 гривень з ПДВ на замінні складові, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та ВТВ - 46583,31 гривень з ПДВ на замінні складові. 15.02.2024 ПрАТ «СК «ВУСО» на розрахунковий рахунок позивача перераховано страхове відшкодування у розмірі 42666,65 гривень - вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та ВТВ за вирахуванням ПДВ. Разом з цим, відповідно до Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ №12-02-24, виконаного ФОП « [PERSON] » на замовлення ПрАТ СК «ВУСО», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] складає 101416,49 гривень. Суми страхового відшкодування у розмірі 46 83,31 гривень, нарахованого та виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» недостатньо для забезпечення відновлення пошкодженого транспортного засобу KIA SPORTAGE, державний номерний знак [NUMBER] . Таким чином різниця між розміром виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу складає 54833,18 гривень (101416,49 - 46583,31). 05.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної працівником [PERSON] . Листом від 20.03.024 № 03/632 відповідач залишив заяву позивача без задоволення. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим будо б відновлення свого порушеного права. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: наявність шкоди; протиправна дія заподіювана шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини). Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між активним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У даному випадку заподіювачем шкоди є третя особа [PERSON] , що підтверджується постановою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення №334/425/24. Проте відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Третя особа [PERSON] під час завдання шкоди позивачу [PERSON] перебував у трудових відносинах з Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», та виконував при цьому свої трудові (службові) обов`язки, що підтверджується постановою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення №334/425/24 та не заперечувалось відповідачем. Таким чином обов`язок сплатити позивачу матеріальну шкоду, завдану третьою особою [PERSON] під час виконання трудових обов`язків покладається саме на відповідача Підприємство «Запоріжелектротранс». Суд зауважує, що відповідно до статті 3 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі, що визначено у статті 4 Закону № 1961-IV. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідальність водія автобуса МАЗ 203085, державний номерний знак [NUMBER] застрахована Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №214375254. Суд не бере до уваги аргументи представника третьої особи про те, що позивачем не надані докази того, що пошкоджений транспортний засіб був відремонтованим з використанням нових деталей, та він поніс витрати, тому що відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є, в тому числі витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суді від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17. Також у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням. Таким чином, встановлені обставини справи дають суду підстави дійти до висновку, що позивачем\~\~надані докази заподіяння майнової шкоди в сумі 54833,18 гривень, а також доведені підстави для її стягнення з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс». Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved