Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «АКОРДБАНК» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2019 року між ПАТ КБ «АКОРДБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-Пропозицію №СІК-081019/003-00, на підставі якої відповідачка прийняла пропозицію укласти кредитний договір та приєдналася до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «АКОРДБАНК», що розміщені у мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті банку www.accordbank.com.ua., які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.2.2. договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 123000,00 грн. на загальні споживчі цілі. Згідно з п.2.3. договору строк споживчого кредиту 60 місяців. Пунктами 2.4., 2.5. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 18,99 % річних, розмір щомісячної комісії 0,99%. Мета отримання споживчого кредиту: нецільовий кредит на власні потреби, не пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності. Пункт 2.9. договору передбачає, що кредит надається шляхом перерахування на рахунок клієнта за реквізитами згідно з п.2.10 цієї Заяви-пропозиції. За умовами договору [PERSON] , підписавши Заяву-Пропозицію, підтвердила, що ознайомилась і згідна з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ КБ «АКОРДБАНК», що оприлюднені на офіційному сайті банку: www.accordbank.com.ua. Також підписанням Заяви-Пропозиції [PERSON] підтвердила своє розуміння і згоду з тим, що моментом прийняття (акцепту) банком її Заяви-Пропозиції щодо укладення договору буде вважатись дата підписання банком цієї Заяви-Пропозиції та скріплення її печаткою. Відповідно до додатку №1 до Заяви-Пропозиції №СІК-081019/003-00 від 08 жовтня 2019, графіку платежів, розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, зазначено детально строк кредиту - 60 місяців, сума споживчого кредиту 123000,00 грн., процентна ставка 18,99% річних, щомісячна комісія 0,99%. На виконання умов кредитного договору №СІК-081019/003-00 від 08 жовтня 2019 року ПАТ КБ «АКОРДБАНК» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю - кошти надав, що підтверджується переказом коштів та меморіальним ордером №28223988 від 08.10.2019 року. Відповідачка, отримавши кредитні кошти, своїх зобов`язань по поверненню кредиту за кредитним договором належним чином не виконує. Відповідно до розрахунку суми загальної заборгованості по кредитному договору №СІК-081019/003-00 від 08.10.2019 року станом на 23.01.2024 року, заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ «АКОРДБАНК» становить 110391,56 грн. з яких: 44429,73 грн. прострочена сума заборгованість по кредиту; 12283,34 грн. прострочена сума заборгованості по відсотках; 19483,20 грн. прострочена заборгованість за комісією; 34195,29 грн. строкова сума заборгованості за кредитом. Враховуючи вищевикладене представник позивача АТ КБ «АКОРДБАНК» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором №СІК-081019/003-00 від 08.10.2024 року в сумі 110391,56 грн., з яких: 44429,73 грн. прострочена сума заборгованість по кредиту; 12283,34 грн. прострочена сума заборгованості по відсотках; 19483,20 грн. прострочена заборгованість за комісією; 34195,29 грн. строкова сума заборгованості за кредитом. У судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКОРДБАНК» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на Інтернет порталі «Судова влада України». Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, 08 жовтня 2019 року між ПАТ КБ «АКОРДБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-Пропозицію №СІК-081019/003-00, на підставі якої відповідач [PERSON] прийняла пропозицію укласти кредитний договір та приєдналась до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «АКОРДБАНК», що оприлюднені на офіційному сайті банку www.accordbank.com.ua., які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають договір про надання споживчого кредиту. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 123000,00 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 60 місяців, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 18,99 % річних, розмір щомісячної комісії 0,99%. Мета отримання споживчого кредиту: нецільовий кредит на власні потреби, не пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності (п. 2.8. договору). Відповідно до п.2.9. договору кредит надається шляхом перерахування на рахунок клієнта за реквізитами згідно з п.2.10 цієї Заяви-пропозиції. За умовами договору відповідачка [PERSON] , підписавши Заяву-Пропозицію, підтвердила, що ознайомлена і згодна з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ КБ «АКОРДБАНК», що оприлюднені на офіційному сайті банку: www.accordbank.com.ua. Також підписанням Заяви-Пропозиції [PERSON] підтвердила своє розуміння і згоду з тим, що моментом прийняття (акцепту) банком її Заяви-Пропозиції щодо укладення договору буде вважатись дата підписання банком цієї Заяви-Пропозиції та скріплення її печаткою. Згідно з п. 1.8. розділу 6 Правил банківського обслуговування у день підписання сторонами Заяви-Пропозиції у порядку та умовах, що передбачені договором, банк відкриває клієнту рахунок у банку для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за споживчим кредитом (суми кредиту, процентів, одноразової комісії, щомісячної комісії, штрафів, пені, можливих збитків та інших платежів згідно з договором), а також переказу суми страхових виплат за договором добровільного страхування за умови настання страхового випадку (відповідно до договору добровільного страхування, укладеного між клієнтом та страховиком, якщо укладення такого договору передбачено Умовами споживчого кредитування за конкретним кредитним продуктом) та повернення повної або часткової вартості товару/послуг, за умови настання події згідно з п. 1.14 розділу 6 цих Правил (надалі - рахунок для погашення заборгованості). Відповідно до п. 1.17. розділу 6 Правил банківського обслуговування договір набирає чинності відповідно до п. 2.20. розділу 1 цих Правил та діє до виконання сторонами зобов`язань за таким договором, але у будь-якому випадку не раніше, ніж до моменту повного погашення клієнтом заборгованості за споживчим кредитом, процентів, щомісячної комісії та інших платежів, шо передбачені умовами такого договору. Згідно з п. 2.1. розділу 6 Правил банківського обслуговування, погашення клієнтом заборгованості за споживчим кредитом здійснюється у розмірах і терміни (дати), визначені графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на рахунку для погашення заборгованості, що відкривається згідно з п. 1.8 розділу 6 цих Правил та зазначається у Заяві-Пропозиції. Платежі можуть сплачуватись як шляхом внесення клієнтом готівкових коштів до каси банку, інших уповноважених банків, організацій та фінансових установ України (платно та/або без утримання плати - згідно тарифів таких організацій та фінансових установ), так і шляхом перерахування у безготівковій формі через інші уповноважені банки, організації та фінансові установи України (платно та/або без утримання плати - згідно з тарифами таких організацій та фінансових установ), а також із-за кордону України. Відповідно до п. 2.2. розділу 6 Правил банківського обслуговування, погашення заборгованості за споживчим кредитом здійснюється шляхом списання грошових коштів, що надійшли на рахунок для погашення заборгованості у такій послідовності: 1)для оплати прострочених процентів; 2)для оплати простроченої заборгованості за тілом кредиту; 3)для погашення строкових процентів; 4)для погашення строкової заборгованості за тілом кредиту; 5)для оплати простроченої суми щомісячної комісії; 6)для погашення строкової суми щомісячної комісії; 7)для погашення штрафів та пені за порушення умов договору; 8)для дострокового погашення за тілом кредиту в розмірі доступного залишку на рахунку для погашення заборгованості. Банк залишає за собою право на свій розсуд вносити зміни до послідовності погашення. Згідно з п. 2.10.1. розділу 6 Правил банківського обслуговування нарахування процентів здійснюється щоденно за процентною ставкою, визначеною Умовами споживчого кредитування за конкретним кредитним продуктом і зазначеною в Заяві-Пропозиції на оформлення договору про надання споживчого кредиту. Проценти нараховуються на суму фактичного залишку тіла кредиту. Відповідно до п. 2.10.3. розділу 6 Правил банківського обслуговування у разі порушення клієнтом зобов`язань щодо повернення споживчого кредиту згідно з графіком платежів відповідно до умов договору, нарахування процентів на прострочену заборгованість за тілом кредиту протягом строку дії споживчого кредиту, а також після закінчення строку дії договору здійснюється за ставкою 0,0001% % річних. Одноразова комісія розраховується у процентах від початкової суми споживчого кредиту (сума кредиту на загальні споживчі цілі та сума страхового платежу, якщо такий платіж виконується за рахунок кредитних коштів відповідно до умов договору). Розмір процентної ставки одноразової комісії визначається Умовами споживчого кредитування за конкретним кредитним продуктом і зазначається у Заяві-Пропозиції на оформлення договору про надання споживчого кредиту. Сплата одноразової комісії здійснюється у день надання споживчого кредиту за рахунок коштів споживчого кредиту (п. п. 2.12.1., 2.12.2. розділу 6 Правил банківського обслуговування). Відповідно до п. п. 3.2.4 розділу 6 Правил банківського обслуговування позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та сплатити всі передбачені договором плати (платежі) на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених договором. Згідно із п.п. 3.3.4, 10 розділу 6 Правил банківського обслуговування банк при порушенні клієнтом термінів виконання будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених договором, строк виконання яких/якого вже настав, в тому числі про порушенні строків сплати платежів, передбачених графіком платежів, більш ніж на один календарний місяць, вправі вимагати від клієнта оплати боргового зобов`язання частково або в повному обсязі, в тому числі, в примусовому порядку. Відповідно до абз. 1 п.п 3.3.5 розділу 6 Правил банківського обслуговування банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення в повному обсязі споживчого кредиту шляхом сплати в повному обсязі наявної заборгованості за тілом кредиту, процентів, щомісячної комісії, а також інших платежів відповідно до умов договору, шляхом надіслання або особистого вручення клієнту відповідної письмової вимоги, або стягнути з клієнта у судовому порядку суму неповерненої суми кредиту, в тому числі суму наявної заборгованості за споживчим кредитом, нарахованих процентів за його користування та плат за обслуговування кредитної заборгованості, а також сум штрафних санкцій, передбачених договором. На виконання умов кредитного договору №СІК-081019/003-00 від 08.10.2019 року ПАТ КБ «АКОРДБАНК» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю надавши відповідачці кошти, що підтверджується меморіальним ордером №28223989 від 08.10.2019 року. Відповідачка, отримавши кредитні кошти, своїх зобов`язань по поверненню кредиту за кредитним договором належним чином не виконує. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми загальної заборгованості по кредитному договору №СІК-081019/003-00 від 08.10.2019 року, заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ «АКОРДБАНК» становить 110391,56 грн. 07.02.2024 року ПАТ КБ «АКОРДБАНК» звернулося із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до відповідачки [PERSON] . Однак, вимога не була доставлена відповідачці, оскільки територія Луганської області тимчасово окупована, відділення поштового зв`язку AT «Укрпошта» тимчасово не працюють. 01.05.2024 року АТ КБ «АКОРДБАНК» звернулося із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №СІК-081019/003-00 від 08.10.2019 року за фактичною адресою проживання відповідачки вказаною у кредитному договорі - [ADDRESS] . 17.05.2024 року досудова вимога була повернута відправнику, причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно положень ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено факт отримання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 123000,00 грн. у відповідності до вимог укладеного договору. Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором №СІК-081019/003-00 від 08.10.2019 року в сумі 90908,36 грн., з яких: прострочена сума заборгованості по кредиту 44429,73 грн.; прострочена суми заборгованості по відсотках 12283,34 грн.; строкова сума заборгованості по кредиту 34195,29 грн. Що стосується вимог про стягнення з відповідачки простроченої заборгованості за комісією у розмірі 19483,20 грн., суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом,іншимиактами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 та у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в Графіку платежів, який є додатком №1 до Заяви-Пропозиції №СІК-081019/003-00 від 08.10.2019 (колонка 7.2 графіка). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає 1217,70 грн. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 2.5 Заяви-Пропозиції №СІК-081019/003-00 від 08.10.2019 року та Графіку платежів, який є додатком №1 до Заяви-Пропозиції №СІК-081019/003-00 від 08.10.2019 року (колонка 7.2) щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Це узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі №204/224/21. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Отже, якщо у кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією в сумі 19483,20 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2493,58 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (90908,36 грн. : 110391,56 грн. * 3028,00 = 2493,58 грн.).

Outcome: partial