Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~14 серпня 2024 року адвокат Гузєв Ігор Григорович, який діє в інтересах позивача [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ), звернувся з позовом до\~Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»\~(далі відповідач, АТ «Криворізький залізорудний комбінат», АТ\~«Кривбасзалізрудком», АТ «КЗРК»)\~про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, посилаючись на те, що\~ [PERSON] працював на АТ\~«Криворізький залізорудний комбінат» у період з 12.02.2007 року по 15.07.2022 року,\~де отримав професійні захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від загальної вібрації: синдром церебрально - периферичної ангіодистонії з вестибулопатією, синдром полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, стійким больовим компонентом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня), колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; сидеросилікоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група А. Легенева недостатність першого - другого ступеня.\~Довідками МСЕК від 13.08.2024 року позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково,\~визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення.\~Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, позивач втратив своє здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому,\~що\~професійні захворювання призводять до постійного перенесення позивачем больових відчуттів, до необхідності проходження медикаментозного лікування, придбання ліків, що призводить до нераціональної втрати часу та життєвої енергії. Крім того, будь-які тривалі рухи призводять до приступів задухи, загострення хвороби, виникнення гострого болю в суглобах рук та ніг, що виключає можливість здійснення подорожей, піші прогулянки та навіть вихід в магазин потребують від позивача залучення значних зусиль, він відчуває себе неповноцінною людиною, вказане постійно викликає у позивача відчуття тривоги за своє здоров`я та життя. Крім того, хронічне захворювання легень істотно підвищує імовірність зараження позивача серйозними вірусними захворюваннями та їх перенесення в складних формах. Ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя позивача, обмежило можливість позивача приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям.\~Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 302800,00 гривень, які просить суд стягнути з відповідача. 19 серпня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у даній цивільній справі та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 18 вересня 2024 року направив його до суду. Згідно поданого відзиву, представник відповідача частково погоджується з пред`явленими позовними вимогами та просить визначити розмір відшкодування моральної шкоди 86531,25 гривень, що відповідає нормам Колективного договору. На думку відповідача, заявлений розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості, зазначає, що сума моральної шкоди є значно завищеною. 23 вересня 2024 року представником відповідача подана відповідь на відзив, у якій заявлені позовні вимоги підтримані у повному обсязі. Згідно вимог ч. 13\~ст. 7 ЦПК України,\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За змістом\~ст. 279 ЦПК України,\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено та за матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працював\~дробильником\~на АТ\~«Криворізький залізорудний комбінат»\~тривалий час в умовах впливу шкідливих факторів 10 років 02 місяців, що підтверджено копією трудової книжки та копією Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння). (а. с. 12-16, 27-40) Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 19.03.2024 № 455, позивачу було встановлено професійні захворювання: вібраційна хвороба\~другої стадії\~від загальної\~вібрації:\~синдром церебрально\~-\~периферичної ангіодистонії\~з вестибулопатією,\~синдром полірадикулоневропатії\~з вираженими\~статико-динамічними\~порушеннями на\~шийному та\~поперековому рівнях,\~стійким больовим\~компонентом,\~нейродистрофією у\~вигляді двобічного\~плечолопаткового періартрозу\~(ПФ\~другого ступеня),\~деформуючого артрозу\~у поєднанні\~з періартрозом\~ліктьових (ПФ\~другого ступеня),\~колінних (ПФ\~другого ступеня)\~суглобів;\~сидеросилікоз першої\~стадії,\~ускладнений хронічним\~обструктивним захворюванням\~легень першої\~стадії,\~група А.\~Легенева недостатність\~першого -\~другого ступеня.\~ (а. с. 19-22) 23 квітня 2024 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) [PERSON] за формою П-4, затвердженого 23.04.2024 р. начальником Південно Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, проведеного на АТ\~«Кривбасзалізрудком». Причиною професійних захворювань в акті зазначено\~вібрація загальна, пил переважно фіброгенної дії.\~Обставиною виникнення профзахворювань слугувала робота дробильником дільниці №11 шахти «Покровська» («Октябрьська»)\~ПАТ «Кривбасзалізрудком» та АТ\~«Кривбасзалізрудком» у підземних умовах праці\~у період з\~25.05.2012 по 15.07.2022. У пункті 13 Акту зазначений висновок про наявність шкідливих умов праці, складений у відповідності до даних інформаційної довідки про умови праці від 09.01.2023\~№ ПС/3.1/548-23\~Південно -\~Східного міжрегіонального\~управління Державної\~служби з\~питань праці та з урахуванням Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 року за № 248, за яким умови праці підземного дробильника дільниці №11 шахти «Покровська» [PERSON] відносяться до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». Згідно з довідками Обласної Медико соціальної експертної комісії № 2 серії 12 ААА № 130168 та серії 12 ААГ № 573814 від 13 серпня 2024 року позивачу первинно встановлена втрата\~професійної працездатності\~в розмірі 65 % (45 % - по вібраційній хворобі, 20 % - по сидеросилікозу) з 15 липня 2024 р. безстроково та ІІІ групу інвалідності з 15 липня 2024 р. безстроково. Відповідно до\~рекомендацій МСЕК\~позивач потребує\~медикаментозного лікування,\~забезпечення виробами\~медичного призначення,\~санаторно -\~курортного лікування.\~Протипоказана важка\~фізична праця,\~в умовах\~вібрації,\~тривала хода,\~вимушена поза,\~в умовах\~виробничого пилу,\~переохолодження.\~Рекомендовано спостереження\~сімейного лікаря\~і невролога.\~ (а. с. 8-11) У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач звертався та проходив лікування у медичному закладі, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою - епікризом №921/271 із медичної карти стаціонарного хворого. (а. с. 23-26) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійних захворювань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійні захворювання виникли у позивача під час його роботи у відповідача, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. За таких обставин суд вбачає, що\~Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»\~повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду спричинену професійними захворюваннями. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями 65%, внаслідок чого встановлення ІІІ групи\~інвалідності безстроково, періоду роботи на підприємстві відповідача у шкідливих умовах понад 10 років, судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 270000,00 гривень без врахування податку з доходу фізичних осіб. Суд відхиляє заяви відповідача про часткове визнання позову, з підстав вказаних вище, та додатково вказує, що застосування п.25.19 Колективного договору АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на 2020-2022 роки можливе лише за бажанням [PERSON] та погодженням АТ «Криворізький залізорудний комбінат». Стосовно питання про судові витрати суд зазначає наступне. Позивача згідно п.2 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Частина 1статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.6\~ст. 141 ЦПК України,\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 частини 2\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з урахуванням результату розгляду справи, яким позовні вимоги задоволені частково, враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України,\~суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави у сумі 2700,00 гривень.

Outcome: partial