Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, про скасування арешту на нерухоме майно. В обґрунтування якого зазначила, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 11,52 га, кадастровий номер 6323983500:01:000:0629, розташована в Новоіванівській сільській раді Лозівського району Харківської області. Влітку 2024 року позивач вирішив розпорядитись належною йому земельною ділянкою, у зв`язку з чим почав збирати відповідний пакет документів. При перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що на вказану земельну ділянку накладено обтяження у вигляді арешту Лозівською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Лозівського районного суду від 20.08.2003 року. Зазначила, що в 2003 році в провадженні Лозівського районного суду перебувала цивільна справа №2-1024 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Вказана справа ухвалою суду від 15.03.2004 року залишена без розгляду. З огляду на залишення позову [PERSON] без розгляду та фактичну відсутність обставин, які слугували підставою для накладання відповідного арешту, оскільки наявний арешт на даний час не забезпечує виконання будь-якого зобов`язання, подальше обтяження майна [PERSON] є безпідставним та необґрунтованим, тому представник позивача звернувся до суду з даним позовом в якому просить скасувати арешт майна [PERSON] , [INFO] , та оголошення заборони на його відчуження, накладений ухвалою Лозівського районного суду від 20.08.2003 року, реєстраційний номер обтяження 5635526, реєстратор: Лозівська державна нотаріальна контора; об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, зареєстровано: 11.09.2007 за №5635526. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представником надано заяву про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають. В судове засідання відповідач не з`явився, надав відзив, в якому не заперечував щодо скасування арешту майна [PERSON] , [INFO] , та оголошення заборони на його відчуження, накладеного ухвалою Лозівського районного суду від 20.08.2003 року, реєстраційний номер обтяження 5635526, реєстратор: Лозівська державна нотаріальна контора; об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, зареєстровано: 11.09.2007 за №5635526. Просив не стягувати з нього жодні судові витрати по справі, розгляд справи провести за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори та винести рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 11,52 га, кадастровий номер 6323983500:01:000:0629, розташована на території Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №102510 від 05.05.2000 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6302321342015 від 22.12.2015 року (а.с.8,10). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №386204492 від 10.07.2024 року, вбачається, що на земельну ділянку площею 11,52 га, кадастровий номер 6323983500:01:000:0629, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області та належить [PERSON] , накладено обтяження у вигляді арешту: реєстраційний номер обтяження 5635526, зареєстровано 11.09.2007 року за №5635526 реєстратором Лозівська державна нотаріальна контора; підстава обтяження ухвала, вих. №3178, 20.08.2003, Лозівський районний суд, суддя Бордунова С.Т. (а.с.7). Як зазначає представник позивача у позові в 2003 році в провадженні Лозівського районного суду перебувала цивільна справа №2-1024 (головуючий Бордунова С.Т.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Лозівського районного суду Харківської області від 15.03.2004 року вище вказану справу залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 30.03.2004 року (а.с.11). Статтею 41\~Конституції України та статтею1Першогопротоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості розпорядитися своїм майном. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. З огляду на те, що наявний арешт на даний час не забезпечує виконання будь-якого зобов`язання, враховуючи відсутність обставин, які слугували підставою для накладення відповідного арешту, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved