Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

10 липня 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку суборгації, в якому просив суд: стягнути з [PERSON] на свою користь збитки в порядку суборгації в сумі 69142,52 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 30.11.2021 року в м. Києві за участю автомобіля «Деу», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , на момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «Форд» д.н.з [NUMBER] ТОВ «Сервісний центр» та позивачем було укладено Договір добровільного страхування №006-0476367/05НТ, об`єкт страхування, транспортний засіб «Деу» д.н.з [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Згідно страхового акту №100386/1 від 10.12.2021 року розмір страхового відшкодування склав 150213,15 грн.. Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 150213,15 грн. на рахунок СТО. Оскільки цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобі «Деу», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», страхова компанія відповідача виплатила на рахунок позивач страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 81070,63 грн. Таким чином з відповідача підлягає стягнення різниця між розміром завданих збитків та страховим відшкодуванням у розмірі 69142,52 грн, позивач звертався з письмовою вимогою про відшкодування страхової виплати в добровільному порядку, однак до цього часу грошові кошти не повернуті, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. 12 липня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України. 20 вересня 2024 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Також того дня на адресу суду надішла зава від відповідача про розстрочення виконання рішення суду на строк одного року з дня прийняття такого рішення. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 22 квітня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» (після перейменування - Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс» та ТОВ "Сервісний центр" укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №006-0476367/05НТ, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії договору з 24 квітня 2021 року по 23 квітня 2022 року. (а.с. 26-39) Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2022 року провадження у справі відносно [PERSON] . Закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с. 8) Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: « [PERSON] , 30.11.2021 о 12 год. 48 хв. в м. Києві, по вул. Московська 8, керуючи автомобілем марки «Деу», державний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 13.4 Правил дорожнього руху України, а саме: при зустрічному роз`їзді, об`їжджаючи тролейбус, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався назустріч та повернув ліворуч на прилеглу територію, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд» державний номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної події транспортний засіб отримав механічне пошкодження та завдано матеріальної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненому ним адміністративному правопорушенні визнав. Крім визнання вини, вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями.» Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. При цьому, згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ Про страхування», аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. 09.12.2021 року представник ТОВ "Сервісний Центр" звернувся до акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» з заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування. (а.с. 14) Згідно страхового акту № 100386/1 від 10.12.2021 року, Акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ТОВ "Сервісний центр" в розмірі 150213,15 грн. (а.с.16) Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Факт виплати страхового відшкодування на рахунок СТО підтверджується копіями платіжних доручень №244219 від 13 грудня 2021 року та № 244220 від 13 грудня 2020 року на загальну суму 150213,15 грн. (а.с. 15, 25) Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу» д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована за полісом №202908162, укладеного [PERSON] з ПрАТ «СК «Євроінс Україна», компанія взяла на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП. ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» зверталось до ПрАТ "Страхова компанія «Євроінс Україна» з претензією про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 150213,15 грн. У зв`язку з чим, ПрАТ "Страхова компанія «Євроінс Україна» сплатило на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» суму шкоди з урахуванням коефіцієнтом фізичного зносу у розмірі 81070,63 грн. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст.. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач зазначає, що на виконання зобов`язань за Договором добровільного страхування наземного транспорту №006-0476367/05НТ від 22.04.2021 року, позивачем виплачено на рахунок СТО страхове відшкодування в розмірі 150213,15 грн., в свою чергу, страхова компанія відповідача сплатила на рахунок позивача суму шкоди у розмірі 81070,63 грн. У зв`язку з тим, що розміру шкоди, виплаченої страховиком відповідача не достатньо для повного погашення суми страхової виплати, позивач правомірно звернувся з позовом до особи винної у ДТП. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку суборгації є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа, який долучено до матеріалів справи. Згідно пункту 2 частини 7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Частиною 1 ст. 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. В межах розгляду даної справи відповідач 20 вересня 2024 року подано заяву про відстрочення виконання судового рішення. Вказана заява обгрунтована тим, що на даний час відповідач перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, наразі немає офіційного місця роботи. Вказує, що його дохід становить менше мінімального, при цьому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 №5-пр/2013 у справі №1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. У згаданому рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Таким чином, для надання розстрочки виконання судового рішення, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. За практикою Європейського Суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (див. ухвалу від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00). Отже, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи. Таким чином, проаналізувавши заяву про розстрочення виконання судового рішення, врахувавши позицію сторони позивача, його матеріальний стан, який на даний час не працює, наявність двох неповнолітніх дітей, а також економічне становище країни, спричинене збройною агресією рф, суд дійшов висновку, що заяву відповідача слід задовольнити, та розстрочити виконання судового рішення на один рік, а саме шляхом сплати суми 69142 грн. 52 коп. та 3028,00 грн судового збору, а всього 72170,52 грн в наступному порядку: 6014 грн. 21 коп. до 08.11.2024 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.12.2024 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.01.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.02.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.03.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.04.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.05.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.06.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.07.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.08.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.09.2025 року; 6014 грн. 21 коп. до 08.10.2025 року. При цьому суд відзначає, що розстрочення рішення суду у даній справі, не звільняє відповідача від обов`язку щодо погашення заборгованості перед позивачем та не позбавляє його можливості достроково погасити наявну заборгованість. Враховуючи наведене та

Outcome: approved