Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Представниця АТ «ПУМБ» [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як вказує представниця позивача, 22 червня 2019 року між відповідачкою та АТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір № 2001340172901, умовами якого було передбачено, що відповідачці видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 3000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 35415,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі встановленому договором. Однак [PERSON] у порушення умов кредитування не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 04 червня 2024 року за кредитним договором № 2001340172901 у відповідачки виникла заборгованість в сумі 58085,85 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 30414,63 грн, та заборгованості за процентами 27671,22 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 08 серпня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 05 вересня 2024 року, яке було відкладене на 03 жовтня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідачки. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справи без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-5). Відповідачка у судове засідання 05 вересня 2024 року та 03 жовтня 2024 року не з`явилася, до суду судові повістки повернулися з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. а. с. 47, 51). Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на викладене, про місце, дату і час судового засідання відповідачка була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подала, будь-яких заяв чи клопотань від відповідачки до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 22 червня 2019 року [PERSON] підписала Заяву № 2001340172901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій зазначено, що сума кредиту становить 3000,00 грн (а.с. 6). Також, у заяві зазначено, що строк кредитування становить 12 місяців. Крім того заявою визначено, що процентна ставка становить 47,88% річних. Також, 22 червня 2019 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, яким визначені умови кредитування (звор. а.с. 6). До позову додано Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 12 червня 2019 року) з додатками до неї (звор. а.с. 8-22). Вказані документи не містять підпису відповідачки [PERSON] . Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001340172901, [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в сумі 3000,00 грн, який неодноразово було підвищено (звор. а.с. 25). 03 березня 2022 року відповідачці було підвищено кредитний ліміт до 35415,00 грн. Також, позивачем була надана виписка по рахунку [PERSON] за кредитним договором № 2001340172901 (а.с. 28-33). Згідно виписки відповідачка користувалася наданим кредитом шляхом зняття готівки, здійснення покупок у магазинах тощо. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2001340172901 від 22 червня 2019 року, у відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 30414,63 грн та за відсотками 27671,22 грн (а.с. 26-27). 05 червня 2024 року [PERSON] було направлено письмову вимогу (повідомлення) про виконання зобов`язань за кредитним договором № 2001340172901 (а.с. 23). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що у Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 22 червня 2019 року зазначено розмір кредиту та процентна ставка. У той же час, Публічну пропозицію\~АТ «ПУМБ»\~на укладення\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб\~(в\~редакції від\~12\~червня 2019\~року)\~з додатками\~до неї, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22 червня 2019 року шляхом підписання заяви. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тобто судом встановлено, що відповідачкою було порушено свої зобов`язання перед позивачем за умовами кредитного договору. \~Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). З огляду на наведені норми права позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції про сплату судового збору № 356 від 18 липня 2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,00 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 44). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, з відповідачки у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2422,00 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved