Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про скасування арешту нерухомого майна шляхом виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що у квітні 2024 року мала на меті оформити договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована в м. Обухів Київської області, при перевірці інформації в Державному реєстрі речових прав стало відомо, що в реєстрі наявні відомості про накладення двох обтяжень на її ім`я. Вказані заборони були внесені до реєстру в 2008 році, на підставі якого обтяження не вказано, б/н. 12.03.1990. Малодорогостаївська с/р. наразі позивач [PERSON] не має можливості із-за відсутності будь-якої інформації щодо підстав їх накладення реалізувати своє право розпоряджатися правом власності, а тому позивач вважає за необхідне звернутись до суду. 08.07.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 22.07.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання. 16.08.2024 року представником позивачки подано до суду заяву про зміну предмету позову. 02.09.2024 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив, судові витрати просив залишити за позивачем. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду . Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у квітні 2024 року, [PERSON] , мала на меті оформити договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована в м. Обухів Київської області, при перевірці інформації в Державному реєстрі речових прав стало відомо, що реєстрі наявні відомості про накладення двох обтяжень на її ім`я. Згідно інформаційної довідки з ДРПП № 374125304 від 12.04.2024 року сформованої за суб`єктом - [PERSON] в розділі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні два заборони (архівних записи): - реєстраційний номер обтяження 7884624 від 10.09.2008 року, який зареєстровано 10.09.2008 року 09:54:11 за № 7884624 реєстратором: Приватний нотаріус Маслюк В.О., 35100 Рівненська обл., Млинівський р-н., с.м.т. Млинів, вул. Поліщука 14 (03659) 6-46-15. Підстава обтяження не вказано, б/н не вказано. Об`єкт обтяження: невизначене майно, не вказано. Власник [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, Рівненська обл., Млинівський р-н., с.М. Дорогостаї. Додаткова дані: Архівний номер:2105387ROVNO22112,Архівна дата: 25.01.2001, Дата виникнення: 25.01.2001, № реєстра: 137985-123, внутр. № CF017B3A22F2472B5937, комментарий: Млинів. - реєстраційний номер обтяження 7884899 від 10.09.2008 року, який зареєстровано 10.09.2008 року 10:17:38 за № 7884899 реєстратором: Приватний нотаріус Маслюк В.О., 35100 Рівненська обл., Млинівський р-н., смт. Млинів, вул. Поліщука 14 (03659) 6-46-15. Підстава обтяження не вказано, б/н, 12.03.1990, Малодорогостаївська с/р. Об`єкт обтяження: невизначене майно, не вказано. Власник [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, Рівненська обл., Млинівський р-н., с. М. Дорогостаї. Архівний номер:2105806ROVNO22112,Архівна дата: 25.01.2001, Дата виникнення: 25.01.2001, № реєстра: 138400-123, внутр. № CF017B3A22F23А2С7527, комментратий: Млинів. На підтвердження вищевказаних обставин позивачкою надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 374125304 від 12.04.2024 року, яка була отримана адвокатом Стельниковичем Сергієм Анатолійовичем. Представником позивачки здійснювались заходи щодо отримання інформації про вказані обтяження, а саме направлялись запити до Рівненського обласного державного нотаріального архіву, Млинівської селищної ради Рівненської області, архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області, однак отримано відповіді про неможливість отримання такої інформації, оскільки відсутні документи, на підставі яких було накладено обтяження/ заборона за реєстраційним номером 7884624 від 10.09.2008 та за реєстраційним номером 7884899 від 10.09.2008, на суб`єкт - [PERSON] . Враховуючи те, що вказані заборони були внесені до реєстру в 2008 році, без значення підстави обтяження, без зазначення ідентифікаційного коду особи, який би міг звузити коло потенційних боржників до одного, наразі позивач [PERSON] не має можливості оформити договір купівлі-продажу земельної ділянки із-за відсутності будь-якої інформації щодо підстав накладення обтяжень, а тому позивачка вважає за необхідне звернутись до суду. Згідно з п.2.1. Положення «Про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 за №364/3657 підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: 1. Накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. 2. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається: - державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, у зв`язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; - судами (крім третейських судів) і слідчими органами у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту); - органами державної виконавчої служби у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту). За вищевказаним Положенням зняття арешту може здійснюватися у будь-якого реєстратора (тобто у будь-якого нотаріуса). Отже, нотаріус при поданні йому заяви за встановленою формою може зняти будь-який арешт, накладений судовими і слідчими органами, крім арештів, накладених органами державної виконавчої служби. При цьому, відповідно до п. 2.1. Положення зняття арешту на об`єкти нерухомого майна, накладеного судами і слідчими органами, відбувається на підставі заповненої цими органами заяви за формою. Таким чином, нотаріус не має права вносити відомості до Єдиного реєстру заборон про зняття арешту на підставі інших документів. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику Позивачка в позовній заяві посилається на те, що ніколи не отримувала постанови про відкриття відносно неї виконавчого провадження та накладення арешту, їй не відомо про будь-які виконавчі провадження відносно неї, вона не має будь-яких заборгованостей. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (частина 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.1, 2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що в разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За змістом поданої позовної заяви вбачається, що між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно. П.7 ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, що відповідає фактичним обставинам. Позивач не був стороною виконавчого провадження, в якому накладені арешти. Разом з цим, виконавчі документи про стягнення з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ) на примусовому виконанні у відділі не перебувають. У зв`язку з чим наявні підстави для зняття арешту з майна [PERSON] . Згідно статті 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту.

Outcome: approved