Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивачка, - [PERSON] , через свого представника, - адвоката Стадника П.В.,\~звернулась до суду із позовом до [PERSON] про витребування автомобіля із чужого незаконного володіння. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що є власницею автомобіля Volkswagen Touran, легковий універсал, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] та Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 23.05.2023 року. Однак, в травні 2022 року, [PERSON] , шляхом обману та зловживання довірою, незаконно заволоділа належним їй транспортним засобом. Вона неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою повернути автомобіль, проте у [PERSON] не повертала. Після чого, вона неодноразово зверталася до поліції, зокрема до Шевченківського УП ГУНП у місті Києві задля внесення факту викрадення авто [PERSON] , крім того, просила залучити її у якості потерпілої та оголосити викрадений автомобіль у розшук, проте марно. У зв`язку з бездіяльністю слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві щодо невнесення вказаної інформації в ЄРДР, вона, через свого представника адвоката Стадника П.В, . звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва. Ухвалою слідчого судді цього суду від 21.07.2023 року, справа №761/25582/23 уповноважену особу Шевченківського УП ГУНП у місті Києві зобов`язано невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за її , - [PERSON] , заявою від 05.07.2023 року та надати заявнику витяг з до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак, як зазначила заявник, вказана вимога до цього часу не виконана. Після чого, 26.09.2023 року адвокат Стадник П.В. в інтересах [PERSON] повторно звернувся до Шевченківського УП ГУНП у місті Києві з клопотанням про залучення [PERSON] в якості потерпілої у кримінальному провадженні, надати їй відповідну пам`ятку про права потерпілої, оголосити автомобіль у розшук як викрадений, однак безрезультатно. [PERSON] зверталась через свого представника адвоката Стадника П.В. до Шевченківського районного суду міста Києва. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.11.2024 року, справа №761/39230/23, якою зобов`язано слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві розглянути клопотання адвоката від 26.09.2023 року у строки передбачені ст. 220 КПК України. Проте натепер вказана ухвала суду не виконана. Автомобіль їй не повернуто. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] просить суд, про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіля Volkswagen Touran, легковий універсал, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та стягнути понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] , - адвокат Стадник П.В. уточнив позовні вимоги щодо стягнення судових витрат, а саме 3 575,48 грн судового збору та 1500 грн витрат за проведення експертизи. В подальшому у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також вказав, що ним, відповідно до приписів чинного ЦПК України, буде подано заяву для постановки додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Представник відповідача [PERSON] , - АО «Казачук та партнери», просили суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у зв`язку з безпідставністю. У відзиві свої заперечення аргументували тим, що сторони мали допроцесуальні відносини. Зазначили, що сторони перебували у фактично родинних стосунках, позивачка є матір`ю покійного громадського чоловіка [PERSON] - [PERSON] , які мають спільну дитину, - [PERSON] ( [INFO] ), однак після смерті відносини погіршилися і тому [PERSON] почала вимагати повернути автомобіль. Крім того вказували, що [PERSON] заборгувала [PERSON] грошові кошти, в рахунок яких добровільно передала технічно несправний автомобіль. Відповідачка його відремонтувала витративши значну суму власних коштів, які їй також натепер не відшкодовано. Позивач у відповіді на відзив повністю спростовує твердження відповідача щодо добровільної передачі автомобіля [PERSON] Стверджувала, що авто не передавала, жодних правочинів щодо спірного автомобіля не вчиняла. Інших правочинів позивач з відповідачем не укладали та не мали наміру підписувати. Також заперечувала проти сімейних стосунків її сина з відповідачкою. Дослідивши надані сторонами письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Володільцем чужого майна, відповідно до ст. 397 ЦК України, є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності, або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Відповідно до п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (далі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Відповідно до п.8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів, зокрема проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб,копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Згідно з пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник має право витребувати своє майно від особи, яка, незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено,\~згідно паспортних\~даних,\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~(а.с.\~53-55),\~євласницею автомобіля Volkswagen Touran, легковий універсал, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , виданого ТСЦ4645, 18.02.2021 року (а.с. 56). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ від 23.05.2023 року, зазначений вище транспортний засіб зареєстрований за [PERSON] (а.с. 57). Інших даних сторонами не надано, доказів відчуження транспортного засобу немає. Відповідно до наданої інформації ГУНП у м. Києві (а.с. 58-61) позивачка неодноразово зверталася до поліції із заявами про викрадення автомобіля із вказівкою на відповідачку, як на особу в якої незаконно перебуває автомобіль. За ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 11.06.2024 року в рамках забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки Volkswagen Touran, легковий-загальний універсал-В, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , білий, власниця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ,, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , ТЦС4645, від18.02.2021р. Тим самим, единим законним власником спірного майна на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є позивачка, і такий висновок відповідачкою не спростовано. Суд зважує на твердження позивачки, які також не спростовано відповідачем, що жодних інших правочинів щодо спірного автомобіля власниця не вчиняла. Інших правочинів позивач з відповідачем не укладали та не підписували. Системний аналіз наведених вище законодавчих норм дає суду підстави стверджувати, що лише власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Суд не\~приймає до\~уваги посилання\~відповідачки на\~допроцесуальні відносини\~між сторонами,\~оскільки вони\~не стосуються\~цієї справи\~і суду\~не надано\~жодного належного\~та допустимого\~доказу правомірного\~відчуження автомобіля,\~єдиним власником\~якого є\~ [PERSON] та правомірності використання спірного автомобіля відповідачем. Відповідач не має будь-яких законних правових підстав для зберігання у себе майна, яке їй не належить. А можливо наявна заборгованість з витрат на ремонт автомобіля позивачки, проведений відповідачкою за власний кошт, є підставою для її звернення до суду про їх відшкодування. Підсумовуючи, у вказаних правовідносинах порушено право власності позивача щодо вільного володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке підлягає захисту. А тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а саме 3575,48 грн сплаченого судового збору ( ас 4,51) та 1500 грн витрат за проведення експертизи (ас66-67), а разом 5\~075 (п`ять тисяч сімдесят п`ять) гривень 48 коп. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved