Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить внести її як мати і записати відповідні зміни, а саме прізвище [PERSON] на [PERSON] , по батькові змінити з [PERSON] на [PERSON] , мати [PERSON] громадянка України, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Внести її, [PERSON] , [INFO] , громадянка України, як мати, дата народження дитини залишити і зобов`язати внести відповідні зміни в органах державної реєстрації актів цивільного стану до Книги реєстрації. Заява обґрунтована тим, що заявниця народила дитину [INFO] . Перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Коли чоловік покинув заявницю, вона переїхала до м. Одеси та познайомилася з іншим чоловік, від якого завагітніла, однак перед пологами останній залишив [PERSON] . В пологовому будинку КНП «ООКЛ» «ООР» у заявниці народилася дитина чоловічої статті, вагою 3350 гр., зріст 53 см. В пологовому будинку хлопчика назвала своїм дівочим прізвищем - [PERSON] , тому що на той момент залишилася одна. В пологовому будинку не надали форму №103-1/о для реєстрації дитини в органах ДРАЦС, тільки виписку та обмінну карту пологового будинку, відомості пологового будинку про породіллю та виписка про новонародженого, оскільки при народженні дитини породілля назвалась прізвищем [PERSON] , що не відповідає дійсності. Згідно свідоцтва про шлюб та паспорта громадянина України породілля є [PERSON] . Через три місяці Служба у справах дітей забрала дитину. На цей час хлопчик перебуває в КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради. Заявниця постійно відвідує сина, купує все необхідне. [PERSON] працює в КК «Клевер» двірником, наркологічних захворювань не виявлено. На психіатричному обліку не перебуває. На підставі розпорядження Пересисипської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.11.2023 року №596 дитину було зареєстровано в органах ДРАЦС як [PERSON] , [INFO] , де батьки зазначені відповідно до ч.2 ст. 135 СК України. Заявниця в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник Служби у справах дітей в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про розгляд справи без їх участі. Не заперечує щодо задоволення зазначеної вимоги. Представник Малиновського ВДРАЦС в судове засідання не з`явилася. Про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про розгляд заяви без їхньої присутності, заперечення проти заяви відсутні. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народила у пологовому будинку КНП «ООКЛ» ООР» [INFO] дитину чоловічої статі вагою 3350 гр., зріст 53 см., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відомості про пологи зафіксовані у пологовому журналі Перинатального центру КНП «Одеської обласної клінічної лікарні» ООР». Форму №103-1/о для реєстрації дитини в органах ВРАДЦ [PERSON] не було надано, бо при народженні породілля назвалась прізвищем [PERSON] , що не відповідає дійсності, бо згідно свідоцтва про шлюб від 29.11.2011 року серія [NUMBER] та паспорта громадянина України № [NUMBER] від 13.09.2023 року породілля є [PERSON] . Служба у справах дітей вилучила дитину на держане піклування та отрмала в органах ДРАЦС свідоцтво про народження дитини на ім`я [PERSON] , [INFO] , де батьки зазначені відповідно до ч. 2 ст. 135 СКУ. На даний час дитина перебуває в КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 СК України визначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Частини 1,7 статті 7 СК України передбачають, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Як передбачено ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини, яку не забрали з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, підкинули або яка була знайдена, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за письмовою заявою представника органу опіки та піклування. Прізвище, ім`я та по батькові дитини, батьки якої невідомі, та відомості про батьків зазначаються на підставі рішення органу опіки та піклування. Згідно із ч. 2 статті 135 СК України, якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків. Як передбачено ст. 131 СК України, особа, яка вважає себе матір`ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року, передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є матір`ю дитини чоловічої статті, яка народилася [INFO] в пологовому будинку КНП «ООКЛ» ООР», що не заперечується сторонами по справі. Згідно свідоцтва про шлюб від 29.11.2011 року серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] . Згідно ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи вимоги заявниці, виходячи із досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про визнання материнства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved