Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

11 липня 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що між ним та відповідачем - [PERSON] 29.06.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб та зроблено відповідний актовий запис № 435. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки між подружжям розладились, зникли почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги та турботи один про одного. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час він та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства вони не ведуть з 01.07.2024 року, спір щодо місця проживання спільної дитини між ними відсутній. З часом виявилося, що погляди кожного з подружжя на життя, морально-етичні його аспекти, а також принципи взаємодії між чоловіком та жінкою цілком різні, все це не дає шансів на збереження шлюбу, фактично сім`я припинила своє існування, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та його - позивача інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Посилаючись на зазначене, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 29 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 435. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 24 липня 2024 року справу передано судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. (справа № 932/6240/24, провадження № 2/932/2312/24). Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по розгляду даної справи. 15 липня 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що між нею та відповідачем - [PERSON] 29.06.2007 року було укладено шлюб, який зареєстровано за актовим записом №435 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, з кінця 2023 року відношення з відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаємопорозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. 05 червня 2024 року відповідач поїхав у м. Києв в якості супроводжуючого їх спільної дитини до дитячого табору та по поверненню до міста Дніпро додому не повернувся протягом двох тижнів та з цього моменту вони проживають окремо. Подружні відносини між нею та відповідачем припинилися більше року тому до подання позову, на сьогоднішній день вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання із відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам її доньки, тому вона вважає необхідним розірвати шлюб між нею та відповідачем. Посилаючись на зазначене, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який було зареєстровано 29 червня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 435. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 25 липня 2024 року справу передано судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. (справа № 932/6268/24, провадження № 2/932/2326/24). Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по розгляду даної справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року об`єднано цивільну справу № 932/6240/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та цивільну справу № 932/6268/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в одне провадження, присвоївши цивільній справі Єдиний унікальний номер судової справи № 932/6240/24, провадження № 2/932/2312/24. У наданій суду заяві від 30.09.2024 [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі. У наданій суду заяві від 30.09.2024 [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши справу та дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено та вбачається з матеріалів об`єднаної цивільної справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 29 червня 2007 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 29 червня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 435. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 04 березня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №299. Судом встановлено, що причиною розпаду сім`ї сторін у даній справі є те, що протягом останніх років стосунки між ними розладились, зникли почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги та турботи один про одного, у кожного з подружжя різні погляди на життя. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично їх сім`я припинила своє існування. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з 01.07.2024 року, спір щодо місця проживання спільної дитини між ними відсутній. Як зазначили сторони, фактично їх сім`я припинила своє існування, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, а натомість, як [PERSON] так і [PERSON] звернулися до суду з самостійними позовами про розірвання між ними шлюбу та в подальшому у наданих суду заявах наполягали на розірванні шлюбу, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, тому їх позови підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог як [PERSON] так і [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., також з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved