Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, який мотивує тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 28.05.2008 року було розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумський фаховий коледж мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського». Син навчається на денній формі навчання, не має змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток. Він проживає з нею та перебуває на її утриманні. При цьому вона не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки не працює, інших доходів не має. Вони знаходяться з ним у скрутному матеріальному стані, син потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу, в якій він потребує на період навчання, оскільки є працездатним, працює та інших дітей на утриманні не має. На підставі викладеного [PERSON] просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з 01.05.2024 року та до закінчення навчання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 31.07.2024 року дану справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] жодного разу в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.9). Сторони з 10.05.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.05.2008 року рішенням Буринського районного суду Сумської області було розірвано (а.с.7, 8). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час спільний син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття та є студентом ІІІ курсу Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський фаховий коледж мистецтв і культури ім.Д.С.Бортнянського» денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 р. (наказ №127-С від 30.07.2021 р.) по 30.06.2025 р., що підтверджується копією довідки вказаного навчального закладу №255 від 16.05.2024 р. (а.с.10). Таким чином, син сторін [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності або наявності у нього інших утриманців суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Разом з цим, позивачкою не зазначено та не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання повнолітнього сина в зв`язку з продовженням ним навчання, та що є необхідність в стягненні аліментів саме в тому розмірі, який вона просить, а також що відповідач має можливість їх в такому розмірі сплачувати. За наведеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 2500 грн., щомісячно до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ч.1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial