Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

08.08.2024р. позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 57096,23 грн., cудовий збір 2\~422,40 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2024 р. позов передано на розгляд до Люботинського міського суду Харківської області за підсудністю. 03.09.2024 р. цивільна справа надійшла до Люботинского міського суду Харківської області. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 04.09.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 11 год. 00 хв. 08.10.2024 р. Направлено відповідачу копію ухвали, судову повістку та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Позивач у позовній заяві просив слухати справу у його відсутності та вказав, що не заперечує проти заочного рішення. 04.10.2024р. відповідачу не доставлено SMS щодо повідомлення його про час та дату судового засідання, а саме на 08.10.2024 р. на 11 год. 00 хв., що підтверджується довідкою про недоставлення SMS (а.с.53). У судове засідання 08.10.2024р. відповідач [PERSON] не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, у якому також зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.(а.с.48-51). Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Судом встановлено, що 29.07.2019 р. між AT «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] відповідно до умов якого, ПAT «Укрсиббанк» надав позичальнику кредит у сумі 50260 грн, строк повернення кредиту не пізніше 25.07.2024 р., з відсотковою ставкою 55 % річних. (а.с.6-7). Згідно реєстру боржників до договору факторингу №201 від 22.03.2021, укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК» Суперіум», заборгованість [PERSON] становить 57096,23 грн, яка складалась з основного боргу в розмірі 44945,02 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 12151,21 грн. (а.с.20). AT «Укрсиббанк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача [PERSON] безготівковим шляхом кошти в розмірі 50260 грн., в свою чергу [PERSON] не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. (а.с. 50-51) 22.03.2021 між AT «Укрсиббанк» та TOB «Фінансова компанія «Суперіум» укладено договір факторингу №201, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за Кредитними договорами, у тому числі й щодо заборгованості відповідача [PERSON] . Таким чином, TOB «Фінансова компанія «Суперіум» набуло статусу кредитора за кредитним договором №95502134000 від 29.07.2019 року. (а.с.15-23) TOB «Фінансова компанія «Суперіум» надсилало [PERSON] досудову вимогу, датовану 21.12.2023, про добровільну сплату заборгованості 57096,23 грн. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором про надання кредиту №95502134000 від 29.07.2019 року, у добровільному порядку. Отже, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені Договором про надання кредиту №95502134000 від 29.07.2019 року, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за цим договором у розмірі 57096,23 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідача. Ураховуючи викладене та

Outcome: approved