Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

У січні 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 18.08.2019 [PERSON] \~\~уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту №501174331. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором 257533,84 грн. Ухвалою суду від 19.01.2024 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та роз`яснено їм права. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву [PERSON] в особі представник [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої заперечення проти позову представник відповідача обґрунтувала тим, що позичальник (відповідач) належним чином виконувала кредитні зобов`язання до 24.02.2022, тобто до початку повномасштабного воєнного вторгнення військ РФ на територію України. В подальшому відповідач була не в змозі з причин відсутності безпеки, нерозуміння майбутнього, скрутного становища у державі, переїзду у більш безпечне місце, надалі платити за кредит за встановленим графіком. Відповідач зазначає, що розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяви, є незрозумілим, без чіткого розмежування сум по тілу, відсотках, пені, тощо, та конкретизації періоду нарахування (у т.ч. з урахуванням воєнного стану та пільг для ВПО). Окрім того, позивач не вказує, що на даний момент є погашення половини кредитної суми коштів - а саме сума у розмірі 128043,36 грн. Банк не звертався із досудовою вимогою про врегулювання спору, оскільки не додано доказів надіслання такої вимоги відповідачу, оскільки відповідач давно не проживає за старою адресою. Крім цього, на номер телефону відповідача не надходило жодного повідомлення з вимогою про сплату заборгованості. На переконання відповідача, заборгованість у сумі 257 533.84 грн є завищеною та необґрунтованою, незрозумілим є її походження. Крім того, банк протиправно нарахував додаткові відсотки на вже існуючі прораховані відсотки до суми кредиту. Відповідач вважає, що оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки Сенс Банку та відкриття відновлювальної кредитної лінії не є укладеним кредитним договором та не відповідає нормам ЦК України, не може породжувати обов`язки для сторін. Крім того, відповідач наголошує, що Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, Закону № 2120-ЕХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. Відтак, громадяни не несуть відповідальність перед фінансовою (кредитною) установою, якщо прострочать зобов`язання за кредитом: - у випадку прострочення зобов`язань за кредитом не буде нараховано штрафні санкції, зокрема штраф, пеня та інші платежі, які вказані у кредитному договорі;? - кредитор не має права підіймати процентну ставку за користування кредитом у випадку невиконання зобов`язань. За винятком, коли договір передбачає встановлення змінюваної процентної ставки; - всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 року за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню. Таким чином, позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень Цивільного, Податкового Кодексів України та інших Законів України та протиправно здійснено розрахунок у позові. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив про відсутність підстав для застосування пільг відповідачу [PERSON] як внутрішньо- переміщеній особі, оскільки жодних штрафних санкцій, щодо яких можуть бути застосовані такі пільги, до відповідача застосовано не було. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, що викладені у відозві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 15.08.2019,\~шляхом підписання\~та направлення\~ [PERSON] АТ\~«Альфа Банк»\~Оферти на\~укладання Угоди\~про надання\~кредиту №501174331,\~обслуговування Кредитної\~картки та\~відкриття відновлюваної\~кредитної лінії,\~та прийняття\~АТ «Альфа\~Банк» пропозиції\~ [PERSON] \~шляхом підписання\~Акцепту пропозиції\~на \~укладання Угоди\~про надання\~кредиту №501174331,\~обслуговування Кредитної\~картки та\~відкриття відновлюваної\~кредитної лінії,\~між АТ\~«Альфа Банк»\~та [PERSON] укладено Угоду про надання кредиту № 501174331 від 15.08.2019, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», укладеного між нею та банком (далі Кредитний договір), на наступних умовах: сума кредиту 300000 грн, строк кредиту 48 місяців, розмір процентної ставки 33% річних (28,00% річних з 12-го по 23-й місяці користування кредитом, 23% річних за період з 24-го до 48-го місяців користування кредитом). Згідно з п. 1-3 Кредитного договору комісійна винагорода за послуги з розрахунково-касового обслуговування кредиту складає 0,30% від суми кредиту. Дата повернення кредиту 15.08.2023. Кредит надається позичальнику для: - власних потреб. Розмір - 178680,32 гривень, спосіб видачі переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк»; - повернення заборгованості за кредитним договором №501087963 від 22.11.2018 року. Розмір - 107579,22 гривень, спосіб видачі переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк»; - оплати страхового платежу в розмірі 13740,46 гривень згідно з умовами (1) Договір добровільного страхування життя клієнтів №007.501174331.111 від 15.08.2019 року. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПРАТ "СК "УНІКА ЖИТТЯ" № [NUMBER] . В Додатках № 1 та № 4 до Угоди, що є невід`ємною частиною Кредитного договору, визначено детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки, графік платежів з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за Угодою. Відповідачем підписано Додаток № 1 Кредитного договору Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, відповідно до якого визначено ануїтетний платіж, який складається з погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за розрахунково-касове обслуговування. Перший платіж 15.09.2019, останній 15.08.2023. Крім того 15.08.2019 [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування, про що свідчить її підпис у Паспорті споживчого кредиту, в якому визначено суму кредиту 300000 грн, строк кредиту 48 місяців, розмір процентної ставки 33% річних, додаткові платежі, обов`язкові для укладання договору, 900 грн, загальні витрати за кредитом 300850,88 грн, реальна річна процентна ставка 49,68 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 587110,42 грн. Договором про внесення змін і доповнень № 501174331-1 від 15.08.2019 до Угоди про надання кредиту № 501174331 від 15.08.2019, АТ «Альфа Банк» та [PERSON] домовилися змінити проценту ставку в її наступному розмірі 23,10% річних з 15.08.2019, у зв`язку з чим викладено Додаток №1 в новій редакції. Згідно з меморіальним ордером № 864579 від 15 серпня 2019 року АТ «Альфа Банк» зарахувало на рахунок [PERSON] в АТ «Альфа Банк» грошові кошти у розмірі 300000 грн з призначенням платежу: «надання кредиту за кредитним договором № 501174331 від 15.08.2019». З Виписки по особовим рахункам з 15.08.2019 до 22.07.2023 вбачається зарахування 15.08.2019 грошових коштів на рахунки [PERSON] в АТ «Альфа Банк», а саме: 13740,46 грн на рахунок [NUMBER] , 107579,22 грн на рахунок [NUMBER] , та 178680,32 грн на рахунок [NUMBER] . З розрахунку заборгованості та виписки по рахункам вбачається, що [PERSON] , після отримання кредитних коштів здійснювала повернення суми кредиту, сплачувала проценти за користування кредитом та комісію за розрахунково-касове обслуговування відповідно до умов договору, проте після 15 лютого 2022 року припинила виконувати свої обов`язки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 22 липня 2023 року утворилася заборгованість за Кредитним договором №501174331 від 15.08.2019 становить 257533,84 грн, з яких: 171956,64 грн залишок за кредитом, 67577,20 грн заборгованість за відсотками, 18000,00 грн заборгованість за комісією. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). 04.07.2023 АТ «Сенс Банк» звернувся з досудовою вимогою до [PERSON] щодо усунення порушень, в якій вимагало погасити заборгованість за кредитним договором станом на 20.06.2023 у розмірі 252574,38 грн та попередило, що у разі виконання вимоги буде змушене звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з метою стягнення заборгованості. У зв`язку з невиконання вимоги [PERSON] АТ «СЕНС БАНК» 15 січня 2024 року звернулося до суду з цим позовом. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ч. 2 ст. 527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується меморіальним ордером та випискою по особовому рахунку. З огляду на норми ч. 1 ст. 1054 ЦК України, суд вважає, що у спірних правовідносинах позичальник має довести відсутність заборгованості у зв`язку з належним виконанням зобов`язання щодо повернення грошових коштів або спростувати її розмір. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору, передбачено умови договору про споживчий кредит. Так, у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної супровідної послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. У разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Судом встановлено, що представник банку до подачі позову в суд, зокрема, 04.07.2023 року, звертався до боржника із досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань протягом 30 календарних днів з моменту поширення письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії. Проте, станом на день розгляду справи, відомостей про сплату відповідачем заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять, що свідчить про те, що боржником за кредитним договором не усунуто порушення кредитного договору, викладених у досудовій вимогі АТ «Сенс Банк» щодо виконання договірних зобов`язань, що дає підстави для банку звернутися із позовом до суду про стягнення всієї суми заборгованості достроково. Таким чином, безпідставними є доводи сторони відповідача про те, що Банк не звертався із досудовою вимогою про врегулювання спору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 22 липня 2020 року в справі № 210/1504/13-ц, від 03 грудня 2020 року в справі № 569/16767/16-ц, від 07 грудня 2022 року в справі № 953/1904/20, від 22 лютого 2023 року у справі № 159/36087/15-ц. Відповідно ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1-2\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем з дотриманням вимог ст. 81 ЦПК України належними та допустимими доказами доведено належне виконання ним свого обов`язку з надання відповідачу кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору, тоді як відповідачем, всупереч зазначеним вище вимогам, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів належного виконання своїх обов`язків щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за розрахунково-касове обслуговування відповідно до умов кредитного договору, не надано доказів відсутності заборгованості перед АТ «СЕНС БАНК» за кредитним договором № 501174331, не спростовано розмір заборгованості, зазначений позивачем у розрахунку заборгованості, складеному з дотриманням умов кредитного договору. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що розрахунок заборгованості є незрозумілим та таким, що не враховує сплату відповідачем частини заборгованості у розмірі 128043,36 грн, оскільки вони є безпідставними та спростовуються виписками по рахунках і власне змістом розрахунку заборгованості, в яких відображено та враховано при визначенні розміру заборгованості усі здійснені позичальником погашення за кредитним договором з урахуванням періоду платежу. Окрім того, суд зазначає, що згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Частинами 3 та 6 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що: - відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів; - керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку. Враховуючи п.2.1.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису). Операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, долучені позивачем до позовної заяви банківські виписки з рахунків [PERSON] , які містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включають суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, є належними та допустимими доказами заборгованості за кредитним договором № 501174331. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц. Безпідставними також є доводи відповідачки про те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, а відтак до неї не можуть бути нараховані штраф, пеня та інші платежі у випадку прострочення зобов`язання, оскільки з матеріалів справи встановлено, що банком не нараховувалися штрафні санкції за порушення виконання зобов`язання відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» до [PERSON] не заявлялися. При цьому наявність у відповідача статусу внутрішньо переміщеної особи не може бути підставою для звільнення її від обов`язків, передбачених кредитним договором з повернення суми кредиту, сплати процентів та комісії, оскільки проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом». Таким чином, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» не передбачає звільнення позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення кредиту (позики), сплати процентів за користування ним. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16. Решта доводів відповідача, зокрема щодо пропозиції Банку укласти онлайн-реструктуризацію, щодо перерахунку боргу тощо, вочевидь не стосуються предмету доказування, а тому суд не вбачає для надання їм оцінки. На підставі викладеного, враховуючи належне виконання АТ «СЕНС БАНК» свого обов`язку щодо надання кредитних коштів [PERSON] відповідно до умов Кредитного договору № 501174331, та відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання [PERSON] свого обов`язку щодо повернення суми кредиту, сплати процентів та комісії за розрахунково-касове обслуговування відповідно до умов Кредитного договору № 501174331, ненадання відповідачем доказів на спростування розміру заборгованості Кредитного договору № 501174331, визначеного позивачем у розрахунку заборгованості та підтвердженого належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту порушених майнових прав позивача та стягнення з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованості за Кредитним договором № 501174331 від 15.08.2019 у розмірі 257533,84 грн, з яких: 171956,64 грн залишок за кредитом, 67577,20 грн заборгованість за відсотками, 18000,00 грн заборгованість за комісією. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 3863,01 грн.

Outcome: approved