Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

26.07.2023 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд усунути їй як власнику перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] через те, що відповідач, який не є власником квартири та є колишнім чоловіком позивачки перешкоджає позивачці користуватися вказаною квартирою, чинячи всіляки перепони. При цьому позивачка є власницею квартири та не може як власник володіти та користуватися нею на власний розсуд. Підставою звернення до суду позивачка вказала притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України на підставі постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2024 року (справа №632/926/24), що підтверджує вимоги позивачки. Ухвалою судді від 08.08.2024 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження, наданий відповідачу строк для подання позову (а.с.19). Ухвалою суду від 29.08.2024 року підготовче провадження у справі було відкладено через неявку сторін по справі, призначено наступну дату підготовчого провадження (а.с.27). Ухвалою суду від 16.09.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.43). У судовому засіданні при розгляді справи по суті позивачка [PERSON] повідомила суд, що вона не може в повній мірі користуватися квартирою, оскільки відповідач, який є її колишнім чоловіком вільно користується вказаною квартирою на власний розсуд, через що між позивачкою, яка там не проживає, та відповідачем постійно виникають конфлікти, в яких сторони доводять справу до постійних сварок, а відповідач застосовує до позивачки рукоприкладство. Наразі Первомайський міськрайонний суд Харківської області слухає кримінальне провадження по одному із таких фактів, який відбувся 17.07.2024 року. Представниця позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, вказуючи, що факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності та надходження відносно нього обвинувального акту до суду за подіями, які відбулися у липні 2024 року, є достатніми доказами того, що відповідач перепони позивачці чинить, що потребує реагування суду шляхом винесення відповідного судового рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до вимог п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.50), причини неявки не повідомив, клопотань на вирішення складу суду не подавав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Позивачка не надавала згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглядається у загальному порядку. Вислухавши позивачку та її представницю, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Позивачка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Вовк І.В. (реєстровий номер 2127)(а.с.12-13). Відповідач є колишнім чоловіком позивачки та між сторонами склалися вкрай неприязні особисті стосунки після розлучення. Відповідач користується квартирою позивачки без її згоди на власний розсуд, при цьому чинить перешкоди позивачці у володінні та користуванні її майном. Вказаний факт підтверджує постанова Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2024 року у справі №632/926/24, яка набула чинності про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративне правопорушення. При цьому суд не бере до уваги позицію сторони позивача, висловлену у судовому засіданні 07.10.2024 року щодо наявності ще і й кримінального провадження відносно відповідача щодо спричинення позивачці тілесних ушкоджень за адресою спірної квартири, оскільки до моменту набуття вироком по кримінальному провадженню чинності, ніхто не може вважатися таким, що порушив кримінальний закон, а факти, викладені в обвинувальному акті не є обов`язковими для суду у будь-якій цивільній справі між тими ж сторонами. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачці у володінні та користуванні її майно без одної правової підстави, що дозволяє суду захистити права позивачці у спосіб, визначений нею у своїй позовній заяві. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За змістом частини 1\~статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~статті 316\~ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною 1\~статті 317\~ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За приписами частини 1\~статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1\~статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ; власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з положеннями статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при зверненні до суду на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved