Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. В обґрунтування позову вказував, що 28.08.2020 року відповідач отримала від позивача грошові кошти у сумі 4 769,00 грн. Та 04.12.2020 року 10\~542,00 грн. під розписку для вирішення власних потреб на умовах розписки. Позивач вказує, що відповідачем з моменту написання розписки до дати подачі позову не було здійснено жодного платежу, а ні за сумою позики, а ні по сплаті відсотків за користування коштами. За умовами розписки відповідачка зобов`язувався повернути борг до 28.08.2021 року та до 04.12.2021 року. Згідно розписок відповідач зобов`язаний виплачувати штрафні санкції щомісячно, що становить 3% від суми боргу до повного погашення боргу. Порушивши умови договору відповідач накопичила заборгованість перед позивачем. [PERSON] , як на підтвердження факту наявності у відповідача перед ним грошового зобов`язання за договором позики посилається на надані [PERSON] розписки від 28.08.2020 року та 04.12.2020. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в розмірі 20 822, 00 грн., який складається із простроченої заборгованості за основною сумою боргу\~за розпискою від 28.08.2020 року в розмірі 4769, 00 грн., та платою за користування кредитом\~1716 грн., та заборгованості за основною сумою боргу за розпискою від 04.12.2020 року в розмірі 10\~542,00 грн., та платою за користування кредитом 3795,00 грн. та 1 211,20 грн. сплаченого ним судового збору. Позивач в позовній заяві до суду просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Згідно ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи. Так, згідно\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно розписки від 28.08.2020 року, складеної відповідачем [PERSON] , вбачається, що вона отримала в борг від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 4769,00 грн. та зобов`язувалася повернути їх у повному обсязі своєчасно до 28.08.2021 року, а у разі недотримання цього зобов`язання виплачувати штрафні санкції в розмірі 5% в місяць, від суми боргу, до повного його погашення. У правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в Постанові ВСУ від 02.07.2014 року № 6-79цс14, визначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Обставина добровільного та власноручного написання розписки відповідачем сторонами не оспорюється, що не підлягає доказуванню відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. З наведеного суд дійшов висновку, що розписка була написана відповідачем для підтвердження факту отримання ним грошової суми та укладення договору позики. Як визначено в ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, після настання визначених сторонами дати, відповідач грошові кошти у повному обсязі позивачу у визначений борговим документом строк не повернула, отже свого обов`язку щодо виконання боргових зобов`язань не виконала. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Положеннями\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З розписки відповідача вбачається, що розмір пені, у випадку не виконання основного зобов`язання становить 5 % від суми боргу до повного його погашення. З розрахунку позивача, який не оспорюється відповідачем, вбачається, що станом на 25.07.2024 року, заборгованість становить 6485 грн., з яких прострочена заборгованість за основною сумою боргу становить 4769 грн.; плата за користування кредитом нарахована позивачем 1 716 грн. (4769/100%*3%*12 місяців). Позовні вимоги за ст. ст.\~1048,\~1049 ЦК України\~підлягають частковому задоволенню. Провівши обрахунки, судом встановлено, що з відповідача підлягає стягненню в користь позивача прострочена заборгованість за основною сумою боргу 15 000 грн. та 5 400 грн. плата за користування кредитом, всього 20 400 грн. Щодо заявлених вимог про стягнення боргу за розпискою від 04.12.2020 року у розмірі 10 542 грн., суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не додано до позову оригіналу такої розписки. Судові витрати підлягають розподілу в порядку\~статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved