Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

20 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що вказаний жиловий будинок його батько успадкував після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] . Вказує, що він та його сестра [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька та прийняли спадщину. Його мати [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, про що подала відповідну заяву нотаріусу. Зазначає, що 13 січня 2023 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С. П. було посвідчено договір про поділ спадщини, згідно якого житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] перейшов до позивача. Вказує, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За наведених обставин просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] письмових пояснень щодо позову суду не подавала. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 25 вересня 2024 року подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилися. 05 серпня 2024 року подали суду заяви в яких просять розгляд справи проводити у їхній відсутності та не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 21 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 15 серпня 2024 року о 13 год 30 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С. П. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 58/2022 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Витребувано у Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 15 серпня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті 11 вересня 2024 року о 15 год 00 хв. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 11 вересня 2024 року витребувано у Волинського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію спадкової справи № 388/2003, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 26 жовтня 2022 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно витягу з погосподарської книги № 2 за 2001-2005 рік Любченської сільської ради Рожищенського району Волинської області житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , рік побудови будинку 1962. Спадкодавець [PERSON] до дня своєї смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] одна. Заповіт від [PERSON] виконкомом Любченської сільської ради не посвідчувався Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с. Любче Рожищенського району Волинської області. Його батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно копії матеріалів спадкової справи № 388 до майна померлої [INFO] [PERSON] , розпочатої 10 жовтня 2003 року встановлено, що спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом подачі 10 жовтня 2003 року заяви в Рожищенську державну нотаріальну контору Волинської області. Інших спадкоємців не було, пережилого подружжя не було. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 листопада 2021 року Копачівською сільською радою. Згідно з записом за № 00-0179-1 у погосподарській книзі № 3 за 2016-2021 роки Любченської сільської ради значиться господарство [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] до дня своєї смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . Заповіт від [PERSON] виконкомом Копачівської сільської ради не посвідчувався. До складу спадкового майна входять житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями в [ADDRESS] , земельна частка(пай) на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 023873, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області від 15 березня 2024 року № 69. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як батьком та сином підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 24 квітня 1979 року Рожищенським райвідділом ЗАГС. З копії матеріалів спадкової справи № 58/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , розпочатої 05 травня 2022 року встановлено, що спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняли шляхом подачі 05 травня 2022 року заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округуВолинської області Матвійчук С. П. Спадкоємець за законом - дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, про що подала відповідну заяву. Згідно договору про поділ спадщини від 13 січня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. та укладеного між спадкоємцями за законом [PERSON] та [PERSON] до позивача переходить спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 березня 2024 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок за вказаною адресою складається з: трьох кімнат, двох кридорів, кухні та кладової, загальна площа будинку становить 69,0 кв.м, з яких: житлова 42,7 кв.м, допоміжна 26,3 кв.м. Господарські споруди: сарай (Б1), вбиральня (б2), літня кухня (В1), погріб з шийкою (в2), сарай (Г1), погріб (г2), навіс (г3), колодязь (1), огорожа (№2). Вартість житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 105128 грн, що підтверджується висновком про вартість майна. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, регулюються нормами права, які містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п. 3. 3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно ч. 1 ст. 4 Закону). Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений Інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згіднонаказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року. Згідно з п. 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право власності. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинку в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Україської РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність згідно\~наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. На підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя після смерті матері [PERSON] успадкував житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , однак не оформив своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк спадщину прийняв. Згідно договору про поділ спадщини укладеного між спадкоємцями за законом [PERSON] та [PERSON] до позивача перейшло спадкове майно, зокрема вищевказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. У видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~житловий будинок\~позивачу відмовлено\~у зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] . За наведених обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved