Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 27.10.2023 між ним та відповідачкою укладено шлюб. У шлюбі дітей немає. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, у них різні характери та погляди на життя, сім`ю, її існування та збереження. Виявилося, що вони як сім`я не можуть проживати разом, виконувати сімейні обов`язки. Взаєморозуміння між ними втрачено, а всі намагання зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, хоча вони з дружиною приклали для цього максимум зусиль. Спільне господарство з дружиною не ведуть з червня 2024 року, шлюбні відносини між ними також припинені. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Позивач не прибув у судове засідання, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідачка подала заяву, відповідно до якої повністю визнає позовні вимоги. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 27.10.2023 року, сторони зареєстрували шлюб 27.10.2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2225 (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved