Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

22.10.2020 позивач звернувся до суду із позовом у якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 10.04.2024, просив стягнути із відповідачів 155\~551 грн. матеріальної шкоди та 50 тис. моральної шкоди. Ухвалою судді від 12.11.2020 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 02.12.2022, за клопотанням відповідачів, призначено судову експертизу для вирішення питання розміру заподіяної позивачу шкоди, обов`язок по оплаті експертизи покладено на відповідачів, провадження зупинено. Листом експертної установи від 31.08.2023 ухвалу повернуто без виконання відповідачами у зв`язку із невиконанням обов`язку по оплаті. Ухвалою від 22.09.2023 провадження у справі відновлено. 07.11.2023 відповідачами долучено докази оплати експертизи, платежі здійснені 27.10.2023, 28.09.2023 та 20.10.2023. Ухвалою від 07.11.2023 справу повторно скеровано на експертизу, провадження зупинено. Листом експертної установи від 04.03.2024 ухвала повернуто без виконання у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку по оплаті (експертною установою виставлено відповідачам новий рахунок). Ухвалою від 12.03.2024 провадження у справі відновлено. Ухвалою від 27.06.2024 закрито підготовче провадження. Узагальнені доводи учасників справи. В обґрунтування позову позивач зазначає про завдання їй матеріальної та моральної шкоди шляхом залиття належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] , що мало місце 13.09.2020. Залиття відбулося з вини відповідачів, які є власниками квартири [ADDRESS] , розташованої на 9 поверсі вказаного будинку. Розмір матеріальної шкоди обґрунтовується позивачем покликанням на звіт оцінювача. Розмір моральної шкоди позивач обгартовує понесенням душевних страждань через пошкодження її майна, порушення сімейно-побутового укладу, соціальних зв`язків, необхідність витрачати час на відновлення майна, втрати почуттів захищеності та комфорту. Позивачем заявлено до розподілу судовий збір в сумі 2\~112,82 грн. та витрати на оплату послуг оцінювача в сумі 3\~500 грн. Згідно відзиву відповідачі заперечують проти задоволення позову з огляду на наступне. Акт про наслідки залиття не відповідає законодавчим вимогам, зокрема: невірно вказано дані про дію, він складений не у день залиття, не містить даних про власників квартир, даних щодо характеру залиття та його причин, обсягів необхідного ремонту, акт складено без відповідачів. У звіті про оцінку відсутнє посилання на акт про залиття, інформація про останній ремонт вказана за відсутності доказів та відсутності даних про якість ремонту, застосовані невірні періоди експлуатації конструктивних елементів, оцінювачем не вірно визначено стан квартири, незрозуміло чому при виявленні відклеєної плитки оцінювач пропонує її замінити. Також відповідачі вказують про недоведеність факту завдання позивачу моральної шкоди. У відповіді на відзив позивач зазначає про відповідність акту про залиття нормативним вимогам, зокрема про встановлення причин залиття, що відповідачі відмовилися від участі в обстеженні, вважає можливим для використання звіт оцінювача та що відповідачі не спростували визначений розмір шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити. Представник відповідачів заперечувала проти задоволення позову. Обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.02.2020, витягом із Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.02.2020, технічним паспортом на квартиру. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Свідок вказав, що квартира [ADDRESS] знаходиться на 9-му поверсі, над квартирою позивача. Відповідачі вказаного факт не заперечували. За заявою позивача слідчий Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд квартири позивача у якому вказано про її залиття та до якого додаються фотознімки. Окрім цього до правоохоронних органів звертався відповідач [PERSON] та просив прийняти міри до головного сантехніка будинку, який знаючи, що у відповідача зняті батареї, 13.09.2020, включив подачу води затопивши відповідача та сусідів знизу. 15.09.2020 комісією у складі голови та членів правління, а також робітника з обслуговування внутрішньо будинкових мереж ОСББ «Домінус» складено акт про наслідки залиття. У вказаному акті зафіксовано факт залиття квартири позивача №65 з вище розташованої квартири [ADDRESS] , а саме кухня (віконні відкоси, стеля, шпалери), коридор (стеля, шпалери), зал (стеля, шпалери, здуття ламінату), 2 спальні (стеля, шпалери, здуття ламінату). Також в акті вказано, що причиною залиття було зняття радіаторів опалення у квартирі [ADDRESS] без попередження ОСББ «Домінус». Під час складання акту була присутня позивач, в акті вказано, що власник квартири [ADDRESS] «відсутній (відмовився)». За замовленням позивача суб`єктом оціночної діяльності ПП «Аверті» склало звіт про оцінку майна. За проведення оцінки позивачем сплачено 3\~500 грн. Викладене підтверджено договором, актом виконаних робіт, квитанцією про оплату, звітом про оцінку мана. Згідно звіту, з урахуванням його актуалізації, вартість нанесеного [PERSON] збитку в результаті пошкодження водою її квартири становить 155\~551 грн. Свідок [PERSON] пояснив, що проживає з позивачем однією сім`єю. Залиття квартири мало місце в неділю із квартири відповідачів, оскільки останні зняли радіатори опалення. Він пропонував відповідачам оглянути квартиру позивача та оплатити ремонт, проте вони відмовилися. Відповідач звинувачував у залитті майстра, який увімкнув воду до системи. За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2\~112,82 грн. Законодавство, що застосовано судом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України). У пунктах 8, 9 частини другої статті 19\~ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). У частині першій статті 1167\~ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої статті 22\~ЦК України збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). За приписами п.2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Із додатку 4 до пункту 2.3.6 Правил вбачається, що в акті про залиття має бути зазначено: що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін. Згідно з частинами першою, четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в\~статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. За змістом пункту 2 частини другої\~статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) (стаття 13\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 у справі №214/7462/20 (провадження №61-21130сво21). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.11.2022 у справі №212/7628/21 (провадження №61-7265св22) зазначено, що «виходячи з положень статей 16 і 23\~ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №216/3521/16-ц)». У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статями 76, 77, 79\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі №347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18. Висновки суду. 1. Факт залиття квартири позивача підтверджується актом комісії ОСББ «Домінус» (де описано що залито), протоколом огляду (із фотознімками), складеним правоохоронцем та показаннями свідка. Той факт, що залиття відбулося з причини знятих відповідачами радіаторів опалення підтверджується вказаним актом. Окрім цього факт залиття сусідів з низу через відсутність радіаторів опалення визнавав відповідач у заяві до правоохоронних органів. На переконання суду вказані докази, в сукупності, підтверджують факти пошкодження квартири позивача з вини відповідачів. Зауваження відповідачів до акту (зокрема до назви події, не зазначення даних про власників квартир, обсягів необхідного ремонту та ніші) не заперечують наведених висновків. На переконання суду складення акту 15.09.2020 про залиття, яке мало місце 13.09.2020 не свідчить про невірність висновків акту. Відповідачі не навели обґрунтування, яке б об`єктивно свідчило про можливість впливу інших факторів на погіршення стану квартири позивачів після залиття. Щодо відсутності відповідачів під час складення акту то в акті вказано про їх відмову від участі. Окрім цього свідок вказував про запрошення відповідачів на огляду квартири позивача та про їх відмову від огляду. Щодо покликання відповідачів на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.08.2017, провадження № 6-2125цс16, у яких вказано на невідповідність акту обстеження залиття приміщення Правилам суд звертає увагу на таке. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 15.04.2022 у справі №1522/11071/11, висновки вказаної постанови не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки у справі, яка переглядається, винність дій відповідачів встановлено на підставі зібраних в сукупності доказів. 2. На переконання суду звіт про оцінку збитку може бути доказом розміру завданої позивачу шкоду (письмовий доказ). При цьому відповідачами не спростовано розміру шкоди. Так відповідачами не проведено експертизи на своє замовлення та не вказано про відмову позивачів у допуску для огляду квартири. Також відповідачами не надано рецензії на наявний у справі звіт оцінювача чи інших доказів. Зауваження відповідачів до звіту в частині відсутності посилання на акт про залиття, на відсутність у звіті інформації про останній ремонт за відсутності доказів та відсутності даних про якість ремонту не свідчить про хибність висновків оцінювача. Описані у звіті пошкодження відповідають акту ОСББ «Домінус» та протоколу огляду правоохоронних органів. Заперечення щодо застосованих оцінювачем періодів експлуатації конструктивних елементів та ніші подібні зауваження до звіту не беруться до уваги у зв`язку із відсутністю доказів на їх підтвердження. При цьому звертаю увагу на таке. Представник відповідача вказує про те, що судом не забезпечено відповідачам можливість проведення експертизи. Проте суд сприяв відповідачам у проведенні експертизи для визначення вартості шкоди, два рази скеровував справу на експертизу, проте ухвали поверталися без виконання у зв`язку із не оплатою експертизи відповідачами. Відповідальність за несвоєчасну оплату експертизи при первинному скеруванні справи (оплачено вже після повернення ухвали до суду) та не оплату рахунку, виставленого при повторному скеруванні ухвали може нести виключно відповідач. Після другого повернення ухвали про призначення експертизи до суду відповідачі не просили скеровувати справу на експертизу втретє чи вчиняти будь-які інші дії щодо проведення експертизи. При цьому суд звертає увагу, що провадження у справі було зупинено у зв`язку із експертизою більше року, підготовчі та судові засідання відкладалися за клопотаннями представника відповідачів, що в сукупності призвело до тривалого строку розгляду справи. Відтак, на переконання суду, ним було надано можливість відповідачам зібрати докази на підтвердження заперечень проти позову. 3. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесення нею такої шкоди. Інші доводи сторін не впливають на правильність вирішення справи тому не беруться до уваги та їх оцінки суд не здійснює. За вказаних обставин суд приходить до переконання про задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди та про відмову у стягненні моральної шкоди. Зважаючи на часткове задоволення позову, позивач має право на компенсацію судових витрат пропорційно задоволеним вимогам. Питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд не вирішує, оскільки представником позивача заявлено про подання відповідних доказів після ухвалення рішення.

Outcome: dismissed