Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON] звернулася до суду із цивільним позовом, яким просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4635, вчинений 24.12.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 14403,47 грн. за кредитним договором №1104/2968DCLRKPT від 05.08.2014 року, а також 300,00 грн. за вчинення виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Позов мотивований тим, що позивачка, 27.06.2024 року, дізналася, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61417691, стягувачем за яким є відповідач, сума боргу - 14403,47 грн., підстава для відкриття виконавчого провадження виконавчий напис за №4635, виданий 24.12.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем. Внаслідок ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивач дізнався про існування у нього боргу в розмірі 14403,47 грн. перед ТОВ «ФК «Еліт Аланд», який вона заперечує. Позивач зазначає, що жодних нотаріально засвідчених договорів з відповідачем або з будь-якою іншою юридичною особою він не укладав; жодних повідомлень та претензійних листів станом на день звернення до суду від відповідача не отримував. Вважає, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону та не підлягає виконанню, посилається на ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема, зазначає, що нотаріус не перевірив чи є безспірною заборгованість, також посилається на практику Верховного суду (рішення № 910/10374/17), в якому Верховний суд констатував, що кредитний договір у письмовій формі не входить до переліку документів, за якими може бути здійснення стягнення за виконавчим написом нотаріуса. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10.07.2024 року відкрите провадження у справі, постановлений порядок судового розгляду у спрощеному позовному провадженні, судове засідання призначене на 05.08.2024 року. \~ \~ \~ \~В судове засідання, призначене на 05.08.2024 року, 29.08.2024 року, 02.10.2024 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. \~ \~ \~ \~Представник позивача надав суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач та треті особи жодних заяв, клопотань не надали, про причини неявки суд не повідомили. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України щодо заочного розгляду справи та позиції позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 24.12.2019 року приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем здійснив виконавчий напис №4635, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість за кредитним договором №1104/2968DCLRKPT від 05.08.2014 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк»; правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» є ТОВ «ФК «Аланд». Згідно виконавчого напису строк платежу за кредитним договором настав, стягнення заборгованості проводиться за період з 19.07.2017 по 29.11.2019 рік, сума заборгованості складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 13528,75 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 874,72 грн., витрати, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 300,00 грн., загальна сума що підлягає стягненню - 14703,47 грн. 28.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною відкрите виконавче провадження №61417691 про примусове виконання виконавчого напису №4635, виданого 24.12.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість за кредитним договором №1104/2968DCLRKPT від 05.08.2014 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] ; правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» є ТОВ «ФК «Аланд». Загальна сума що підлягає стягненню - 14703,47 грн. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, як зазначено у виконавчому написі. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п. п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 27.08.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Велика Палата Верховного суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 зазначає, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Суд встановив, що вчиняючи 24.12.2019 року виконавчий напис №4635, приватний нотаріус Кондратюк В.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,80 грн. З огляду на те, що головуючий у справі суддя у період з 07.10.2024 по 11.10.2024 року перебував у щорічній календарній відпустці, повний текст рішення виготовлений у перший робочий день після закінчення відпустки.

Outcome: approved