Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

25.07.2024 року представник позивача Кумко О.Д. яка діє в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 36.52.1217.ФО_К від 18.12.2017 року у розмірі 24640 грн. 50 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначила, 18.12.2017 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 36.52.1217.ФО_К, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 10000,00 грн., терміном користування до 18.12.2020, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом в розмірі 12,0 % річних та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,99 % від суми кредиту щомісячно. 28.03.2021 за результатами проведення електронного аукціону між АТ «ЮНЕКС БАНК» і ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 31/03-2021, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 36.52.1217.ФО_К від 18.12.2017 року. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.03.2021 року згідно реєстру прав вимоги його заборгованість перед новим кредитором склала 24640,50 грн., з них: прострочена заборгованість по кредиту - 8510,29 грн.; прострочені проценти за кредитом - 2306,20 грн.; прострочена комісія за обслуговування кредиту - 8970,00 грн.; штрафи, пені - 4854,01 грн. З підстав стягнення вказаної заборгованості позивач звернувся із даним позовом до суду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 18.12.2017 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 36.52.1217.ФО_К, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 10000,00 грн., терміном користування до 18.12.2020, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом в розмірі 12,0 % річних та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,99 % від суми кредиту щомісячно. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконувала грошові зобов`язання у строки, визначені договором, внаслідок чого станом на 31.03.2021 року у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 24640,50 грн., з них: прострочена заборгованість по кредиту - 8510,29 грн.; прострочені проценти за кредитом - 2306,20 грн.; прострочена комісія за обслуговування кредиту - 8970,00 грн.; штрафи, пені - 4854,01 грн. Зазначені обставини підтверджуються: кредитним договором № 36.52.1217.ФО_К від 18.12.2017; заявою-анкетою на видачу кредиту; виписками за особовим рахунком за період з 18.12.2017 року по 31.03.2021 року. 28.03.2021 за результатами проведення електронного аукціону між АТ «ЮНЕКС БАНК» і ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 31/03-2021, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 36.52.1217.ФО_К від 18.12.2017 року. Дані обставини підтверджуються протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1; платіжним дорученням №63 від 31.03.2021; договором факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021; актом прийому-передачі прав вимоги до договору факторингу; реєстром прав вимоги; повідомленням-вимогою ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» до [PERSON] . Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості за кредитним договором, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 36.52.1217.ФО_К від 18.12.2017 року у загальному розмірі 24640 грн. 50 коп. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2023 року між позивачем ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та адвокатським об`єднанням «Немесіда», укладено договір про надання правової допомоги. За умовами п. 3.1 договору про надання правової допомоги, що полягає у вчиненні Об`єднанням дій, передбачених п. 1.1, 1.2 цього договору, клієнт зобов`язується сплатити надані йому юридичні послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені даним договором. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 07.12.2023 року укладений між ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та адвокатським об`єднанням «Немесіда». Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3статті 137 ЦПК України). Отже, стороною, яка просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу, має бути надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази здійснення стороною таких витрат. Проте, всупереч вищезазначеному, суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу. Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20). На підставі викладеного позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved