Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

12.08.2024 позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила змінити розмір аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.04.2016 на утримання сина [PERSON] , [INFO] з розміру у твердій грошовій сумі у 1000,00 грн щомісячно на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01 серпня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 14.02.2013 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, та 04.04.2016 рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.04.2016 за її позовом стягнуто на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн щомісячно, починаючи з 17.02.2016. Заяву про відкриття виконавчого провадження позивач подала 12.06.2024, оскільки відповідач інколи надавав їй допомогу на утримання дитини, проте не регулярно і не в тому обсязі, як вони домовлялися. Виконавче провадження відкрито 18.06.2024. Наразі їх дитині майже десять років, та витрати на його утримання збільшилися, ціни на все збільшилися в декілька разів, а стягнутих на її користь аліментів у розмірі 1000,00 грн щомісячно недостатньо, щоб забезпечити дитину всім необхідним, та така сума не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України щодо гарантованого розміру аліментів , який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1598 грн). Відповідач працює та з його заробітку мають стягуватися аліменти, відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, у частці заробітку (доходу). Відповідач у добровільному порядку збільшену матеріальну допомогу на утримання сина не надає, посилаючись на рішення суду, в зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом. 13.08.2024 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с.20-21). 03.09.2024 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.28-29). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Пояснила, що відповідач з початку військової агресії проти України припинив сплачувати аліменти на утримання їх дитини, в зв`язку з чим вона звернула виконавчий лист про стягнення аліментів для виконання до відділу державної виконавчої служби, визначених у виконавчому листі аліментів у розмірі 1000,00 грн щомісячно замало для утримання дитини. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач (згідно з вимогами п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України) у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно зі\~статтею 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача, не виходячи до нарадчої кімнати, 01.10.2024 постановив про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України.\~ \~ \~ Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд встановив, що сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2016 у справі № 639/1660/16-ц розірвано укладений 14.02.2013 шлюб між сторонами (а.с.8). 25.04.2016 Жовтневий районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000, 00 грн на місяць, починаючи з 17.02.2016 і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.9). На підставі\~вказаного рішення\~Жовтневим районним\~судом м.\~Харкова 10.06.2024\~виданий виконавчий\~лист №\~639/1661/16-ц,\~який за\~заявою [PERSON] \~від 12.06.2024\~звернуто для\~виконаннядо Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та постановою державного виконавця від 18.06.2024 № ВП № 75298687 за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження (а.с.12-13). Державним виконавцем 18.06.2024 складено розрахунок заборгованості по аліментам [PERSON] за виконавчим листом № 639/1661/16-ц за період з лютого 2016 року по травень 2024 року, відповідно до якого відсутній сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження, а сукупний розмір заборгованості становить 115562,00 грн (а.с.14-15). Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с.11,19). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За положеннями ст. 181 СК України способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~ стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; \~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першою\~статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини першої\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Позивач, пред`являючи позов про зміну розміру аліментів, посилаючись на необхідність збільшення їх розміру, визначених у твердій грошовій сумі, не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану та/або погіршення стану здоров`я, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені в позовній заяві обставини не є підставою для зміни способу стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Тобто, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачу належало доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Водночас, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України. \~ \~ \~ \~Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які на підставі ст.192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду в розмірі 1000,00 грн на 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідача, позивач, окрім іншого, посилалася на Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Однак законодавче збільшення гарантованого мінімального розміру аліментів має застосовуватися в силу положень закону і не є підставою для ухвалення нового судового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17 та від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17. \~ \~ \~ \~Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст.\~184\~СК України було визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~індексації розміру\~аліментів,\~визначеного судом\~у твердій\~грошовій сумі»\~від 17\~травня 2016\~року було внесено зміни до Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» та встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 7 ст. 5 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. \~ \~ \~ \~Крім того, Законом України\~№ 2475-VIII\~від 03.07.2018 було внесено зміни до ч. 2 ст.\~184\~Сімейного кодексу\~України та викладено її у такій редакції: Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. \~ \~ \~ \~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~статті 71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» щодо\~обов`язку\~виконавця проводити\~індексацію розміру\~аліментів,\~визначеного судом\~у твердій\~грошовій сумі»\~від 01\~вересня 2020\~року №\~831-ІХ встановлено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. \~ \~ \~ \~Отже, тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці (інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації (підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі шляхом проведення індексації розміру аліментів у порядку, передбаченому чинним законодавством. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до\~ст. 192 СК України\~є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для визначення розміру аліментів в частці від такого доходу позивачем не надано, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне віднести судовий збір на рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed