Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну чатку (пай) розміром 30,90 в ум.кад.га, у землі, що перебуває у колективній власності АТФ «Працівник», що в с. Антонівка Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії\~ІФ № 0076797 від 04.02.1999 року, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в т.ч. на спірну земельну частку (пай). Вона є спадкоємцем за законом першої черги всього належного спадкодавцеві спадкового майна. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] також є спадкоємцями за законом першої черги. Проте, останні на спадкове майно не претендують і не заявляли про свої спадкові права. Більш того, 08.05.2023 року [PERSON] подав в нотконтору заяву про відмову від спадщини. Їхній батько [PERSON] помер [INFO] , тобто до часу відкриття спадщини після смерті матері. Інших спадкоємців за законом або заповітом немає. Однак, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ (сертифікат на право на земельну частки (пай)) на вищевказане майно виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця [PERSON] , що позбавляє її можливості оформити спадщину. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну чатку (пай) розміром 30,90 в ум.кад.га, у землі, що перебуває у колективній власності АТФ «Працівник», що в с. Антонівка Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії\~ІФ № 0076797 від 04.02.1999 року, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак 24.09.2024 року через канцелярію суду подала заяву (а.с. 66), в якій заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та просила справу розглянути без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак 24.09.2024 року через канцелярію суду подали заяву (а.с. 65), в якій позов визнали в повному обсязі, не заперечили щодо його задоволення. Вказали, що на спірне майно не претендують. Просили справу розглянути без їхньої участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] (мати позивача) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076797 від 04.02.2020 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04.02.2020 року за № 267, належало право на земельну частку (пай) розміром 30,90 в ум.кад.га у землі, що перебуває в колективній власності АТФ «Працівник», що в с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, наділеного на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року за №\~296 (а.с. 20). Позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 44). 08.08.1981 року [PERSON] (позивача) уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 44). [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), а [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 8, 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (мати позивача) спадщину за законом прийняла [PERSON] (позивач), оскільки у шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 43). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 725/2008 від 15.07.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 42-59), з якої вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла та частково оформила спадщину. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. 08.05.2023 року відповідач [PERSON] склав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Водославською Н.В., зареєстровану в реєстрі за № 1042 (а.с. 21), в якій вказав, що спадщину за законом після смерті матері [PERSON] він не прийняв та приймати не бажає, заяву до нотаріальної контори не подавав. Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини ним свідомо пропущений, звертатися в суд за продовженням цього строку він не буде і на спадщину не претендує. Крім того, рішенням Тлумацького районного судуІівано-Франківської області від 29.01.2009 року (а.с. 23) визнано за [PERSON] (відповідач) право власності на належну йому 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , а за [PERSON] (позивач) визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] областів порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) розміром 30,90 в ум.кад.га кожна, що знаходяться в колективній власності АТФ «Працівник», що с. Антонівка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий та зареєстрований 04.02.2020 року, тобто після смерті [PERSON] (мати позивача), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 524/02-31 від 29.07.2021 року (а.с.\~25). Зазначені обставини перешкоджають позивачу [PERSON] належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved