Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник заявника - адвокат Осадча В.В. звернулася до суду із заявою, в які просила встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в період з березня 2018 року по [INFO]. Заява, з врахуванням уточненої заяви, обґрунтована тим, що заявник та [PERSON] познайомилися у вересні 2011 року. З Листопада 2011 року між ними почалися близькі стосунки, постійно зустрічалися, періодично спільно мешкали. [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . Оскільки [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , заявник та померлий не мали можливості зареєструвати шлюб, та після народження сина було прийнято рішення про внесення відомостей про батька [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. У той же час, з березня 2018 року заявник, померлий та їх син почали проживати спільно, спочатку у м. Вовчанськ Харківської області, а згодом в орендованих квартирах в м. Харкові. З цього час вони почали вести спільне господарство, спільний бюджет, мали спільні витрати та інше. З 2021 року заявник постійно користувалася транспортним засобом ВАЗ 21113, а з 2023 року і по теперішній час - автомобілем Volkswagen Jetta, що належав [PERSON] 09.05.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Одразу після цього [PERSON] зробив пропозицію заявнику, подарував обручку на заручини, мали намір одружитися, купили каблучки, хотіли звернутися до органів РАЦС для реєстрації [PERSON] батьком [PERSON] . З початком повномасштабного вторгнення рф, з лютого 2022 року [PERSON] проходив службу в спецпідрозділі «Кракен» ГУР МО. З липня 2022 року перебував у штурмовій бригаді, брав активну участь у звільнення населених пунктів України, перебував у медичних закладах, де його відвідувала заявник. [INFO] [PERSON] загинув. Похованням займалася заявник. Одночасно проведено генетичну експертизу, згідно якої [PERSON] є рідним сином [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Встановлення факту спільного проживання сім`єю потрібне заявнику для встановлення права на спадкування. [PERSON] надано заяву про вступ у справу в якості заінтересованих осіб, згідно якої [PERSON] є матір`ю померлого, Померлий має доньку [PERSON] . Про вказане заявнику добре відомо. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємицями першої черги та звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Заявнику встановлення факту потрібне, щоб отримати спадщину після смерті [PERSON] Син с сім`єю проживав за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є коханкою [PERSON] . В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває заява [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] над [PERSON] . До подання цієї заяви [PERSON] про існування онука не знала. До того як піти на фронт син весь час проживав з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] , вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Стосунки [PERSON] та [PERSON] зіпсувалися після початку повномасштабного вторгнення, оскільки [PERSON] з донькою виїхали до Німеччини, до цього наміру розлучатися у них не було. Отже стосунки [PERSON] та [PERSON] сімейними назвати в розумінні законодавства не можливо. Крім того, представником заявника надано письмові пояснення, згідно яких [PERSON] повідомив мати [PERSON] про існування іншої родини та наявність онука наприкінці грудня 2022. 02.01.2023 [PERSON] познайомив матір з [PERSON] та [PERSON] . 08.03.2023 святкували у [PERSON] разом з заявницею та їх сином. 08.06.2023 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] разом святкували день народження [PERSON] [INFO] саме заявник повідомила [PERSON] про смерть сина та попросила її приїхати до них, що остання і зробила. При проведенні поховання [PERSON] , [PERSON] разом з [PERSON] перебувала у морзі, у храмі на відспівуванні, на кладовищі, на поминках. 31.07.2023 [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] разом поїхали до ЦНАПу для отримання свідоцтва про смерть. На початку серпня 2023 [PERSON] приїздила до онука, а всередині серпня припинила з ними спілкування. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, та посилаючись на вищенаведені факти та обставини, просила її задовольнити. Наполягала на тому, що як на час звернення із цією заявою до суду, так і на теперішній час спір про право між нею та спадкомцями [PERSON] відсутній. Представник заявника - адвокат Осадча В.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви заперечувала, зазначивши, що їй було відомо про відносини її сина із іншою жінкою, що в них є дитина. Проте вона ніколи не вважала [PERSON] за дружину сина, син постійно мешкав із своєю законною дружиною та дочкою, в них було спільне господарство, спільний бюджет. Навіть після розірвання шлюбу із [PERSON] син мешкав у їх квартирі на [ADDRESS]. Вказувала, що спір про право між спадкоємцями її сина дійсно відсутній, просила суд відмовити у задоволенні заяви [PERSON] в повному обсязі. Представник заінтересованої особи [PERSON] - адвокат Картавих М.І. проти задоволення заяви заперечувала, вказувала, що підстав для задовлення заяіви наразі немає, просила суд врахувати пояснення, надані свідками, що допитані за їх клопотанням та відмовити в задовленні заяви. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви заперечувала, зазначивши, що її батько постійно мешкав до початку повномасштабного вторгнення разом із нею та її матір`ю, в квартирі по [ADDRESS], через графік роботи періодично не ночував вдома. Про те, що в нього є інша родина батько повідомив їй вже коли вони з матір`ю виїхали закордон. Потім батьки розлучились. В подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви заперечувала, зазначивши, що перебувала із [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мешкали разом, мали спільне господарство, бюджет, разом святкували всі свята, пітримували шлюбні стосунки. Через графік роботи чоловік періодично не ночував вдома, але всі носильні речі, всі його особисті речі завжди перебували у них вдома, він приходив додому обідати, відпочивав після змін. Після виїзду з дочкою за кордон, чоловік лишився в Україні, вступив до лав ЗСУ, та з часом повідомив її про намір розлучитись, повідомив, що в нього є інша жінка, є дитина. Коли вона повернулась до України, навесні 2023 року, вони оформили розлучення. Наполягала на тому, що до цього часу їх сім`я існувала не формально, вони підтримували подружні стосунки. Також вказувала на відсутність спору про право між спадкоємцями її колишнього чоловіка. Вважала, що до моменту роззірвання шлюбу, тобто до 09.05.2023 її чоловік не міг мати іншої родини в силу положень Сімейного кодексу України. В зв`язку із чим просила відмовити у задоволенні заяви. В подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, ознайомившись із заявою [PERSON] , дослідивши надані докази, допитавши свідків, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у с. Кліщівка Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31.07.2023 (т.1 а.с.9). [PERSON] був похований 27.07.2023 у м. Харків, що підтверджується копією свідоцтва про поховання, виданого КП «Ритуал» ХМР (т.1 а.с.10). Згідно копії витягу з наказу командира в/ч [NUMBER] №251 від 31.08.2023 (т.1 а.с.116) [PERSON] загинув від вибухової травми тіла під час виконання бойового завдання. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73453434 від 03.08.2023 (т.1 а.с.15) після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , зведено спадкову справу №22/2023. 11.08.2023 до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлого [PERSON] (копія т.1 а.с.119). До приватного нотаріуса Коссе Л.М. 24.01.2024 із заявою про видачу свідоцтв про право власності на частки в спільному майні звернулася [PERSON] (копія т.1 а.с.120) До суду надано копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , (т.1 а.с.95), батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження від 28.06.2003 (т.1 а.с.109) 28.06.2003 зареєстровано шлюб між [PERSON] , 1979 р.н., та [PERSON] , 1982 р.н. (після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] »). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 09.05.2023 (т.1 а.с.96) 09.05.2023 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . До суду надано копію військового квитка на ім`я [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.98-101). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщені від 14.11.2023 (т.1 а.с.103) за адресою: [ADDRESS] станом на [INFO] були зареєстровані [PERSON] , 1982 р.н., [PERSON] , 2003 р.н., [PERSON] , 1979 р.н. Згідно довідки від 14.11.2023 (т.1 а.с.104) [PERSON] знятий з реєстрації за вказаною адресою 31.07.2023. До суду надано копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , (т.1 а.с.11), батьками якого записані [PERSON] , та [PERSON] . Згідно копії витягу з ДРАЦСГ про народження №00015759785 від 01.09.2015 (т.1 а.с.12-13) відомості про батька внесено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно копії висновку експерта №СЕ-19/121-23/17686-БД від 13.09.2023 (т.1 а.с.14) встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка слини малолітнього [PERSON] , [INFO] , який є рідним сином загиблого [PERSON] , [INFO] . До суду надано копію договору найму житлового приміщення від 07.03.2021 (т.1 а.с.16-17), який укладено між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого з нею за адресою: [ADDRESS] проживатиме [PERSON] , копію договору оренди квартири (житлового приміщення) від 01.04.2023 (т.1 а.с.18-19), укладеного між [PERSON] та заявником. Надано до суду і копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] (т.1 а.с.20), ВАЗ 21134 д.н.з. [NUMBER] (т.1 а.с.21), які зареєстровані за [PERSON] . Аналогічне підтверджується інформацією з РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області від 02.02.2024 (т.1 а.с.215) та з філії ХОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» від 30.09.2010 (т.1 а.с.216). Надано до суду копії медичних виписок на ім`я [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.22, 23-24, 25-26), копію довідки №963 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 25.01.2023 (т.1 а.с.27-33) щодо [PERSON] Надано на підтвердження зазначеного у заяві фотокопії (т.1 а.с.32-42) та скрин-шоти переписок у соціальних мережах (т.1 а.с.43-54) на підтвердження сімейних відносин [PERSON] та [PERSON] . Надано до суду копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.94), батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . До суду надано фотокопії (а.с.142-144) на підтвердження спільного проводження [PERSON] та [PERSON] . До суду надано копію довіреності [PERSON] від 04.10.2022 (копія а.с.190), якою вона уповноважила здійснювати дії від її імені [PERSON] або [PERSON] . Надано до суду фотокопії (т.1 а.с.192-193) та скрин-шоти переписок (т.1 а.с.194-196) на підтвердження сімейних відносин [PERSON] та [PERSON] . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] надали суду пояснення на підтвердження фактів та обставин, викладених у заяві [PERSON] , зокрема щодо їх з [PERSON] спільного мешкання в м. Вовчанську та на орендованих квартирах в м. Харкові, впродовж 2018-2023 років. Так, свідки зазначали, що [PERSON] та [PERSON] мешкали як подружжя, мали спільне господарство, в них підростав син. про існування у [PERSON] дружини та дочки вони не знали, вважали [PERSON] та [PERSON] подружжям. Допитані в судовому засідання за клопотанням заінтересованої особи - [PERSON] свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] пояснили, що є сусідами та друзями подружжя [PERSON] та [PERSON] , які до моменту виїзду [PERSON] з дочкою до Німеччини постійно мешкали однією родиною, були пов`язані спільним побутом, разом відмічали свята, ходили за покупками. Навіть після того як шлюб між ними було розірвано, коли [PERSON] був не на службі, він увесь час був вдома по [ADDRESS], купував побутову техніку та підтримував зв`язок із дружиною та дочкою. Про існування іншої жінки, іншої родини свідки дізнались вже на похоронах [PERSON] . Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно положень п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно положень ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Положеннями ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно положень ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Положеннями ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У справі "Джонстон проти Ірландії" (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до положеньч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Наданими до суду доказами встановлено, що [PERSON] розірвав попередній шлюб 09.05.2023. Як встановлено при розгляді справи, факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявниці для оформлення спадщини. При цьому судомт не було встановлено наявності спору про право, на чому неодноразово наголошували як заявник та її представник, так і заінтересовані особи. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно спільно проживали та вели спільне господарство з 10.05.2023 року по день смерті [PERSON] , - [INFO] . Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим [PERSON] , мають спільну дитину, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial