Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

17 липня 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [PERSON] є власником відповідно до витягу про реєстрацію власності на нерухоме майно №0381650 від 22.12.2005 року реєстраційний номер [ADDRESS] , форма власності, приватна спільна часткова, частка 1/2. Власником другої 1/2 частини будинку був [PERSON] , після смерті якого рішенням суду від 31.05.2006 року було визнано право власності за [PERSON] , однак на будинок в цілому за новою поштовою адресою [ADDRESS] . Така реєстрація призвела до певних розбіжностей, що призвело до порушення прав позивача щодо володіння та розпорядження будинком, оскільки для [PERSON] право спільної часткової власності припинилося, а для позивача право власності залишилось в частці, що становить 1/2 частини будинку [ADDRESS] , хоча по факту вона володіє будинком в цілому. Вважає технічно можливо виокремити 1/2 частини будинку [ADDRESS] , загальною площею - 34.8 кв.м. в один самостійний об`єкт нерухомого майна з подальшою реєстрацією його в цілому за [PERSON] . Просив визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в цілому на житловий будинок [ADDRESS] , на яку вона має право відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 0381650 від 22.12.2005 року, реєстраційний номер 13331547, тип будинок, адреса: [ADDRESS] , форма власності - приватна спільна часткова, частка , в зв`язку з чим припинити право часткової власності [PERSON] на житловий будинок в [ADDRESS] , форма власності, приватна спільна часткова, частка 1/2, і виділити в окремий об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, однак ним надіслано заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причин неявки суд не повідомив. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії витягу про реєстрацію власності на нерухоме майно №0381650 від 22.12.2005 року вбачається, що [PERSON] є власником частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 09.12.2005 року вбачається, що судом вирішено визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , а саме на 1/2 частину будинковолодіння, що знаходиться [ADDRESS] , та складається з кімнати розміром 14.2 кв. м, яка в технічному паспорті значиться під літерою 1-3, кімнати 11.1 кв. м - під літерою 1-4, кухні розміром 5.3 кв. м під літерою 1-2 та коридора розміром 4.2 кв.м і господарські споруди при цій частині будинку. З копії витягу про реєстрацію власності на нерухоме майно № 11134230 від 05.07.2006 року вбачається, що [PERSON] є власником в цілому житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31.05.2006 року вбачається, що судом вирішено Визнати право власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] і який складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів та господарської будівлі. З копії висновку ОКП «БТІ та ЕО» № Ф1792 від 10.05.2024 року вбачається, що станом на 29.12.2012р. житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] 1/2 частини на підставі рішення суду від 09.12.2005р. Жовківського району Львівської області та зареєстровано в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за № 13331547 від 22.12.2005р. Власником другої 1/2 частини будинку за вищевказаною адресою був [PERSON] , після смерті якого рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 31.05.2006р. було визнано право власності за [PERSON] , однак на будинок в цілому за новою поштовою адресою: [ADDRESS] . 05.07.2006р. в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» проведено реєстрацію права власності (р. № 15290817) на будинок в цілому за [PERSON] на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31.05.2006р. Вищевказана реєстрація призвела до певних розбіжностей, що призвело до порушення прав [PERSON] щодо володіння та розпорядження своїм майном, а саме: будинок [ADDRESS] , оскільки для одного співвласники [PERSON] право спільної часткової власності припинилось, а [PERSON] право власності залишилось в частці, що становить 1/2 частини будинку [ADDRESS] , хоча по факту вона володіє будинком в цілому. ОКП «БТІ та ЕО» вважає технічно можливо виокремити 1/2 частини будинку [ADDRESS] загальною площею 34.8 кв.м. в один самостійний об`єкт нерухомого майна з подальшою реєстрацією його цілому за [PERSON] . З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS] вбачається, що його загальна площа 34.8 кв.м. Відповідно до схеми розташування будівель та споруд будинковолодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] примикають одне до одного. Розміщення будинку 31а на схемі не відображено. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] є власником частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] є власником в цілому житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що ОКП «БТІ та ЕО» вважає технічно можливо виокремити 1/2 частини будинку [ADDRESS] загальною площею 34.8 кв.м. в один самостійний об`єкт нерухомого майна з подальшою реєстрацією його цілому за [PERSON] , що підтверджується висновком ОКП «БТІ та ЕО» № Ф1792 від 10.05.2024 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з позовної заяви, реєстрація права власності на підставі рішення суду Жовківського району Львівської області від 09.12.2005р. та рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31.05.2006р. призвели до певних розбіжностей, що призвело до порушення прав [PERSON] щодо володіння та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~п.9\~ч.1\~ст.129\~Конституції України\~однією з\~основних засад\~судочинства є обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що позивач звертався до будь-яких органів влади з питанням щодо виокремлення частини будинку [ADDRESS] в один самостійний об`єкт нерухомого майна та подальшої реєстрацією його цілому за позивачем. Також відповідно суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що позивачу в такому було відмовлено. Таким чином, відсутні правові підстави стверджувати, що право власності позивача було порушене, невизнане або оспорюване. За таких обставин, враховуючи, що обов`язковість урахування\~(преюдиційність)\~судових рішень\~для інших\~судів визначається\~законом,в задоволенні позовних вимог потрібно відмовити в повному обсязі. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Outcome: dismissed