Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~із позовною\~заявою,\~в якій\~просила визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Дніпропетровської\~області Ричка\~Юлії Олександрівни №1134 від 03.06.2021, про стягнення з неї на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Дніпрофінансгруп» заборгованості в розмірі 1 135 860,50 грн В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу\~Дніпропетровської області Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис №1134 від 03.06.2021, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості в розмірі 1\~135\~860,50 грн., однак жодних договорів з вказаною організацією нею не укладалось. Вважає, що виконавчий напис №1134\~від 03.06.2021 приватного нотаріуса КДніпровського міського нотаріального округу\~Дніпропетровської області Рички Ю.О. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України і не підлягає виконанню, з огляду на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом із порушенням обов`язкової умови, встановленою ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме: безспірність вимоги. Зокрема, згідно переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, можливість вчинення виконавчого напису передбачено лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Натомість оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідченим. Ухвалою суду від 25.07.2022 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, та встановлено строк на подання відзиву на позов. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом направлення в електронний кабінет судової повістки про виклик до суду, причини неявки суду не відомі; у встановлений судом строк відзиву на позов не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом направлення на офіційну електронну адресу судової кореспонденції, причини неявки суду не відомі; будь-якої заяви до суду не надходило. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу\~Дніпропетровської області Ричка Ю.О. в судове засідання не з`явилася хоч належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи шляхом направлення на поштову адресу судової кореспонденції, причини неявки суду не відомі; будь-якої заяви до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. За загальним правилом ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 17.08.2006 за № 17/08/2006/840-КВ/46 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "НАДРА" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого кредитотодавець надав позичальнику кредит у розмірі 16 500 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 17.08.2026. Вказаний кредитний договір було підписано позичальником. Договір не посвідчений нотаріусом. 17.08.2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "НАДРА" та [PERSON] також було укладено договір іпотеки на основі кредитного договору, строком до 17.08.2026. Вказаний договір іпотеки було підписано позичальником, та посвідчений нотаріусом. 21.07.2020 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "НАДРА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_4, який нотаріально посвідчено, згідно якого було уступлено права вимоги до боржників зазначених у Додатках№№1-6 до цього Договору. У додатках до якого вказаний кредитний договір [PERSON] за № 17/08/2006/840-КВ/46 від 17.08.2006, договором забезпечення якого є договір іпотеки від 17.08.2006 посвідчений приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Кондратьєвим В.Ю. за реєстровим номером №2097. Відповідно до виконавчого напису, вчиненого 03.06.2021, та зареєстрованого в реєстрі за №1134 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу\~Дніпропетровської області Ричкою Юлією Олександрівною, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] за Договором іпотеки, посвідченим 17.08.2006 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Кондратьєвим В.Ю. за реєстровим номером №2097, в забезпечення за кредитним договором № 17/08/2006/840-КВ/46 від 17.08.2006, становить 1 133 360,50 грн. та 2500 грн за вчинення виконавчого напису. Як вбачається із постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, 23.11.2021 було відкрито виконавче провадження №67635060 з примусового виконання виконавчого напису №1134 від 03.06.2021 вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу\~Дніпропетровської області Ричкою Ю.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП"" заборгованості у розмірі 1 135 860, 50 грн. Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. З моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 і до 10.12.2014 була чинною редакція Переліку, згідно з якою стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. Так, пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, а саме 03.06.2021, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Як було зазначено вище, і це вбачається із копії кредитного договору № 17/08/2006/840-КВ/46 від 17.08.2006, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "НАДРА" та [PERSON] , він нотаріально не посвідчений. Суд вважає, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тих обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити Стягувачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір № 17/08/2006/840-КВ/46 від 17.08.2006 не є. Така обставина є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд бере до уваги те, що договір іпотеки є похідним від кредитного договору, й саме вимога до останнього про його нотаріальне посвідчення має бути дотримана. Натомість посвідчення нотаріально договору іпотеки не нівелює необхідність посвідчувати нотаріально саме кредитний договір. Вказані обставини вказують на обгрунтованість позову, та наявність підстав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Жодних доказів на підтвердження правомірності дій нотаріуса відповідачем не надано. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved