Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 6 176 грн. 66 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої відповідачем, а тому набуло право вимоги до винної особи відповідача, яке в подальшому перейшло до позивача на підставі договору №03/03/2023 від 03.03.2023 про відступлення права вимоги. Так, 19.02.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежнострахова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (далі Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202875727. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 30.12.2021 року о 23 год. 23 хв. в м. Львові по вул. Лисинецька, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі Відповідач), та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду Європротокол, Відповідачем було порушено Правила дорожнього руху України. Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - [PERSON] - звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР/202875727. Так, на підставі страхового акту №246/037/018883/22/1, ПрАТ «УПСК» було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі: 12 353 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят три) грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням №23404від 10.02.2022 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 12 353 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят три) грн. 32 коп. Відповідно ч.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначеного договором страхування чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування зі застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньотранспортної пригоди зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого відшкодування. Так, ч. 2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено що, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхуванням зменшується на 50% відсотків, за умов, що страхувальником є громадянин України учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених цьому пункті категорій громадянин України, без мети надання платних послуг пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Водночас, забезпеченим транспортним засобом керував Відповідач, що суперечить умовам договору, тому відповідно до положень ст.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УПСК» має право на відшкодування 50 % виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 176 (шість тисяч сто сімдесят шість) грн. 61 коп. З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги (надалі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору, зокрема і за Полісом №202875727 від 19.02.2021, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 05.09.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.10.2024. В судове засідання позивач не з`явився, разом з тим скерував клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього в порядку регресу завданих збитків у розмірі 6176 грн. 66 коп. визнав. Разом з тим, вважає, що витрати на правову допомогу є завищеними та не співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, а тому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Крім цього, просив на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не стягувати з нього як учасника бойових дій судовий збір. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 19.02.2021 між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] , який є пенсіонером було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202875727, відповідно до умов якого страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 30.12.2021 о 23 год. 23 хв. в м. Львові по вул. Лисинецька, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням відповідача, та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », внаслідок якої останньому було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду Європротокол, Відповідачем було порушено Правила дорожнього руху України. На підставі страхового акта №246/037/018883/22/1, ПрАТ «УПСК» було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі: 12 353 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят три) грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням №23404 від 10.02.2022. Відповідно ч.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначеного договором страхування чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування зі застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньотранспортної пригоди зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого відшкодування. Так, ч. 2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено що, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхуванням зменшується на 50% відсотків, за умов, що страхувальником є громадянин України учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених цьому пункті категорій громадянин України, без мети надання платних послуг пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Водночас, забезпеченим транспортним засобом керував відповідач, а не особисто страхувальник, що суперечить умовам договору, тому відповідно до положень ст.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УПСК» має право на відшкодування 50% виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6176 (шість тисяч сто сімдесят шість) грн. 61 коп. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та позивачем укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору, зокрема і за Полісом №202875727 від 19.02.2021. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, оскільки ПрАТ «УПСК» було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі: 12 353 грн. 32 коп., забезпеченим транспортним засобом керував відповідач, а не особисто страхувальник, що суперечить умовам договору, тому відповідно до положень ст.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УПСК» має право на відшкодування 50% виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6176 грн. 61 коп., право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі Договору №03/03/2023 від 03.03.2023 про відступлення права вимоги, відповідач позовні вимоги визнав та суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 968 грн. 96 коп. судового збору (а.с.41), а тому їй слід повернути з державного бюджету 484 грн. 48 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову). У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 484 грн. 48 коп. судового збору. При цьому, суд не вбачає підстав не стягувати судовий збір з відповідача як учасника бойових дій на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до вказаної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України лише у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. В той же час у цій справі пред`явлено позов до відповідача, який хоч і є учасником бойових дій, однак не звільнений від сплати судового збору, оскільки предмет спору не стосується порядку, обсягу соціальних гарантій чи будь-якого іншого соціального і правового захисту учасників бойових дій, а тому відсутні підстави вважати. Саме такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі №567/79/23, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19, від якого вона не відступила у своїй постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, та який викладений у інших постановах Верховного Суду (наприклад, від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, від 04 травня 2020 року у справі № 314/3549/17, від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц, від 24 листопада 2021 року у справі № 761/1004/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 521/17186/20, від 04 травня 2022 року у справі № 373/86/21 тощо), який відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинен враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Крім цього, згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022, додаткової угоди №883 від 17.06.2024, акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.06.2024 та платіжної інструкції P24AP24A2871994165D7740 від 17.06.2024 позивач поніс 4000 грн. витрат на правову допомогу. Разом з тим, відповідно до ч.4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, беручи до уваги складність справи та виконані адвокатом роботи, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд приходить до висновку, що витрати позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, слід зменшити до 2500 грн. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн.

Outcome: approved