Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та просить суд: - стягнути з\~відповідача заборгованість\~за надані\~житлово-комунальні\~послуги у\~розмірі - 10 723,48 грн. за період з 01.10.2019 року по 30.09.2022 року; індекс інфляції у розмірі 1055,53 грн; 3% річних від простроченої суми у розмірі 281,93 грн. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилався на\~те,\~що відповідач\~ [PERSON] \~постійно проживає\~у [ADDRESS] \~та є\~власником нежитлового\~приміщення №7\~в цокольному\~поверсі будинку.\~До нежитлового\~приміщення централізовано\~постачаються наступні\~послуги:\~теплопостачання,\~водопостачання,\~водовідведення,\~електропостачання газопостачання,\~послуги по\~вивезенню ТПВ\~(сміття)\~та інші\~послуги для\~проведення господарської\~життєдіяльності багатоквартирного\~будинку та\~прибудинкової території.\~Відповідач має\~заборгованість за\~житлово-комунальні\~послуги у\~розмірі - 10 723,48 грн. за період з 01.10.2019 року по 30.09.2022 року, на цю суму позивачем нараховано індекс інфляції у розмірі 1055,53 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 281,93 грн. Окремо у позові позивач обґрунтував своє право на звернення до суду, зазначивши що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 20.09.2012 року припинено юридичну особу ОСББ «Маловський»; призначено ліквідаційну комісію у складі: голови комісії Філер Т.В. та членів комісії: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 року припинено повноваження голови ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» Філер Т.В.; призначено ліквідатором ОСББ «Маловський» - Ананьєва С.П. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 року у справі № 523/6265/13-ц змінено спосіб і порядок виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 року шляхом продовження ліквідаційної процедури з припинення ОСББ «Маловський» до зведення та затвердження ліквідаційного балансу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.07.2016 року, справа №523/8099/16-ц змінено спосіб і порядок виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 року по справі №523/6265/13-ц шляхом заміни померлого ліквідатора голову ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» Ананьєва С.П. на голову ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» [PERSON] та зміну складу комісії. Будинок [ADDRESS] з листопада 2008 року знаходиться на балансі ОСББ «Маловський», яке є виконавцем житлово-комунальних послуг, законним представником якої є ліквідаційна комісія ОСББ «Маловський», відповідно до ст. 111 ЦК України. 28.07.2023 року відповідач [PERSON] надала суду заперечення на позовну заяву, якими позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначила, що надані позивачем документи є повністю фальшивими та не відповідають дійсності, порушують її права як власника приміщення. Оплата послуг за світло нею проводиться згідно з договором №П04001/233451 на пряму в ООЕК. Рахунок сплати в АТ «Одесагаз», особистий рахунок № [NUMBER] , за липень 2023 року. У парадній встановлені за рахунок жителів світлодіодні економ лампи, які підключені до особистого лічильника квартири. Паншичина постійно відключає загальне світло на кілька днів на поверхах. За вивіз сміття відповідачка робила запит про оплату в Еко Ренесанс, однак відповіді так і не отримала. Панчишина встановила свій тариф від нарахування ЖК 35,49 грн/міс, на одну особу. Хоча розрахунок в ОСББ виходить із суми за один встановлений альфатор, відповідачка ним не користується. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.04.2021 року у задоволенні позову ОСББ «Маловський» було відмовлено. Позовні вимоги безпідставні, оскільки позивач не надала жодного документа в підтвердження своїх прав діяти поза строком, на який встановлено ліквідаційну процедуру припинення юридичної особи ОСББ «Маловський», не надала жодного доказу наявності права на стягнення коштів зі співвласника багатоповерхового будинку та нарахування на законних підставах боргу за надані житлово-комунальні послуги. Ліквідаційна комісія ОСББ «Маловський» не має передбаченого законом права звертатися з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Витяг з протоколу №1/17 від 26.08.2017 року недійсний, оскільки [PERSON] була на цих зборах, відсутні підписи співвласників приміщень, присутніми були лише 22 особи з 93 квартир, відсутність 50%, всі підписувалися з запереченням, [PERSON] не надає документів, що підтверджують протокол зборів. Протокол від 17.01.2021 року взагалі не існує, не містить підписів власників, складений Панчишиною в односторонньому порядку. Договір укладений із електромережами не має до власників взагалі жодного відношення, укладений безпідставно, без згоди співвласників. Акт з банку №5/7а/23-п від 30.09.2022, складений [PERSON] без надання документів. 09.10.2023 року представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський надав суду відповідь на заперечення від 28.07.2023 року, в якій зазначив наступне. ОСББ «Маловський» є діючою юридичною особою, в стані припинення, ліквідаційна комісія представляє інтереси діючої юридичної особи в стані припинення. Голова ліквідаційної комісії звернулась до суду в порядку ст. 4 ЦПК України. Правові підстави позивача на наявність права діяти від імені ОСББ «Маловський» закріплені ст. 105 ЦПК України. Щодо тривалості ліквідаційної процедури, то у зв`язку із несвоєчасним виконанням своїх обов`язків відповідачем, щодо своєчасної сплати за спожиті житлово-комунальні послуги, то за вимогами більшості співвласників, продовжено ліквідаційну процедуру та вирішено примусово стягувати борг зі співвласників. Законність повноважень та дій позивача ОСББ «Маловський» в особі ліквідаційної комісії, застосування та законності тарифів, обов`язків відповідача [PERSON] , вже були розглянуті у цивільних справах (№494/1273/16-ц, 494/57/18, 494/205/20) судами першої та апеляційної інстанцій, які набрали законної сили, та відкриті виконавчі провадження у Суворовському ВДВС м. Одеси. Відповідач [PERSON] є інвестором нежитлового приміщення №7, цокольного поверху другої парадної будинку [ADDRESS] . Власність зобов`язує, тому доводи [PERSON] необґрунтовані. Відповідач споживач, має всі житлово-комунальні права та обов`язки, несе субсидіарну відповідальність перед третіми особами, за зобов`язаннями основного боржника перед кредиторами. Тарифи на вивезення твердих побутових відходів затверджені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.07.2018 року за №316. Розмір плати за послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення, яке мешкає у багатоквартирних житлових будинках у м. Одесі, виходячи з норм надання послуг. Встановлених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради, складає 17,11 грн./міс. на одну людину. Щодо протоколу від 17.01.2021 року, то за цією датою дійсно ОСББ «Маловський» не провадив будь-які збори, тому відповідно протокол не існує. Щодо Акту №5/7а/23-п нарахувань та сплат по банку станом на 30.09.2022 року, то в ньому відображені нарахування коштів за спожиті житлово-комунальні послуги за кожний місяць, та відображаються сплати по банку, якщо такі було сплачено. 29.01.2024 року відповідач [PERSON] надала суду заперечення на позов, обґрунтовані наступним: договір №284200 від 22.09.2021 року у повному обсязі відсутній. Договір №04-284200-ПУП від 04.10.2021 року фальшивий. Колективний договір №5163-21 від 01.02.2021 року на вивіз твердих відходів, відсутні всі сторінки. Усі рішення Суворовського районного суду м. Одеси приймалися на користь [PERSON] та [PERSON] , без згоди власників. До протоколів загальних зборів від 26.08.2017 року зборів не було ніколи, так само відсутні підписи власників. Протокол від 26.01.2019 року, де відповідач була присутня, і підписувалася, на зборах було лише близько 20 осіб із 93 осіб, підписи підроблені, документи підроблені. Протоколу від 14.01.2021 року не було, тим баче протоколу під №1. Надані позивачем акти незаконні, немає жодного документа підтвердження про послуги. 20.03.2024 року голова ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» надала суду відповідь на заперечення від 29.01.2024 року, обгрунтовану наступним. Повноваження ліквідаційної комісії щодо управління справами ОСББ визначені ч.4 ст. 105 ЦК України, а її повноваження щодо стягнення заборгованості з боржників передбачені ч.1 ст. 111 ЦК України. Ліквідаційна комісія не укладала договір з відповідачкою. Так як це не входить до її обов`язків. Відсутність укладеного договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.07.2018 року №316, розмір плати за послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення, яке мешкає у багатоквартирних житлових будинках у м. Одесі, виходячи з норм надання послуг, встановлених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради, та складає 17,11 грн/міс на одну людину. 24.09.2024 року відповідач [PERSON] надала суду заперечення на позов, зазначаючи що [PERSON] надала суду всі липові документи, надаючи неправдиві відомості. Акт №5/7а/23-п від 30.09.2022 року на суму 12060,94 грн. документів не має. Акт сплат за послугами, невідомо якими документів немає. Рахунок інфляцій складений без будь-яких підтверджуючих документів. Акт на вивіз сміття не пред`явлено оплату, за один контейнер у будинку, та списку мешканців, де з кожного члена сім`ї вираховується ця сума. Договір на електроенергію №04-284200-ПУП від 04.10.2021 року не стосується будинку. Відеозапис зборів підтверджує, що присутні на зборах були лише 10 осіб, із 93 осіб. Пропонувала суду розібратися в суті злочину, щодо підробки документів. Рішення суду від 20.09.2012 року не може бути дійсним без згоди власників. Надано всі помилкові документи до суду. [PERSON] надала всі липові документи, підробка підписів мешканців, підробка документів, довела стан нашого будинку до аварійного стану, не оплачуючи жодні послуги. Просила порушити кримінальну справу проти Панчишиної С.Ю., [PERSON] , [PERSON] за ст. 190 КК України, накласти арешт на рахунок [PERSON] , виплатити їй кошти, призначити ревізію коштів з 2012 року, змусити енергозбут перевірити підключення незаконне до гаража [PERSON] світло, анулювати договір, накласти арешт на майно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на\~23 травня 2023\~року на\~09 год.20 хв.\~в залі судових засідань №17 в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси (вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса), та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Судові засідання по справі неодноразово були відкладені за клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із повітряною тривогою. ІІІ. Позиції сторін. Представник позивача голова ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» Панчишина С.Ю., з`явившись до судового засідання, підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позові та відповіді на відзив, письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] , з`явившись до судового засідання, не визнала позовні вимоги, просила відмовити у задоволенні позову, зазначала про відсутність повноважень у [PERSON] , про фальсифікацію протоколів зборів, про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мазуренко Л.І., з`явившись до судового засідання, просила відмовити у задоволенні позову, посилалась на необґрунтованість позовних вимог, на не затвердження тарифів для нежитлових приміщень, надала пояснення аналогічні викладеним у запереченнях на позов. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником нежитлового приміщення №7 в цокольному поверсі будинку [ADDRESS] , загальною площею 54,6 кв.м. Ця обставина визнавалась сторонами у судовому засіданні. Вказаний будинок знаходиться на балансі ОСББ «Маловський», яке є виконавцем відповідних житлово-комунальних послуг, законним представником якої є ліквідаційна комісія ОСББ Маловський, відповідно до вимог\~ст. 111 ЦК України. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2012 р. у цивільній справі №1527/6520/12 припинено юридичну особу - ОСББ «Маловський», що не пов`язано з банкрутством юридичної особи, та призначено ліквідаційну комісію, встановлено строк роботи ліквідаційної комісії. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2013 р. у цивільній справі 523/6265/13-ц змінено голову ліквідаційної комісії та продовжено строк роботи ліквідаційної комісії. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 червня 2014 р. у цивільній справі 523/6265/13-ц змінено спосіб і порядок виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2013 р. по цивільній справі 523/6265/13-ц шляхом продовження ліквідаційної процедури з припинення ОСББ «Маловський» до зведення та затвердження ліквідаційного балансу. Ухвалою Суворовського районного суду м Одеси від 01.07.2016 р. змінено спосіб і порядок виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2013 р. по цивільній справі 523/6265/13-ц шляхом заміни померлого ліквідатора голову ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» Ананьєва С.П. на голову ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» Панчишину С.Ю. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] є головою комісії з припинення або ліквідатор ОСББ «Маловський». На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що ліквідаційна комісія ОСББ «Маловський» має передбачене законом право звертатись з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. З огляду на викладене, суд не приймає доводи відповідача [PERSON] щодо відсутності у позивача та представника позивача [PERSON] повноважень на звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості. Згідно\~ст.13 Закону «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відповідач зобов`язаний регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно\~ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі\~ст.151 ЖК УРСР\~громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до\~ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1\~ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до\~ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. За змістом\~ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. Відповідно до\~ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності до ч. 1\~ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно ч. 3\~ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Задоволення потреб співвласників ОСББ з питань забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку здійснюється шляхом самозабезпечення відповідно до ст. 22 Закону. Частиною 6\~статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний, відповідно до законодавства, забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів,\~ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Згідно із ч. 2\~ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"\~кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11\~ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку"\~рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"\~співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Предметом даного позову є стягнення суми боргу за житлово-комунальні послуги у розмірі 10\~723,48 грн., за період з 01.10.2019 по вересень 2022 року, яка згідно Акту нарахувань та сплат за видами послуг №5/7а/23ц, Таблиці тарифів, складається з: -внесків на управління багатоквартирним будинком УБ/ПТ у розмірі 9124,72 грн; -витрат на капітальний ремонт у розмірі 982,80 грн; -витрат за вивіз сміття у розмірі 615,96 грн. Згідно витягу з протоколу №1 загальних зборів ОСББ «Маловський» в період роботи ліквідаційної комісії за адресою: [ADDRESS] від 26 січня 2019 року, встановлено з 01 січня 2019 року внески на управління багатоквартирним будинком (тарифи на УБ та ПТ) у розмірі 4грн.07коп. Також, встановлено тариф у резервний та накопичувальний фонд капітального ремонту у розмірі 0,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі жилого приміщення. Згідно витягу з протоколу №1 загальних зборів ОСББ «Маловський» в період роботи ліквідаційної комісії за адресою: [ADDRESS] від 14 січня 2021 року, встановлено з 01 лютого 2021 року внески на управління багатоквартирним будинком (тарифи на УБ та ПТ) у розмірі 5грн.10коп. Проаналізувавши вказані норми законодавства, рішення загальних зборів ОСББ, оформлених протоколами № 1, врахувавши докази надані на підтвердження позовних вимог в сукупності, а також перевіривши розрахунки заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території, суд вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу заборгованості за внески УБ/ПТ в сумі 9\~124грн.72коп. та капітальний ремонт у розмірі 982,80 грн. При цьому, суд критично відноситься до доводів відповідача [PERSON] щодо незаконності наведених загальних зборів ОСББ, фальсифікації протоколів, оскільки на зборах не була присутня та кількість учасників, яка зазначена у протоколі, збори є сфальсифікованими. Суд зазначає, що рішення загальних зборів ОСББ, які оформлені протоколами №1 від 26.01.2019 року та від 14.01.2021 року є чинними та обов`язковим для виконання, відповідно до ст. 10 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яка визначає що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. Доказів оскарження та скасування у судовому порядку наведених рішень загальних зборів ОСББ «Вертикаль» відповідач [PERSON] суду не надала. Суд виходить із того, що під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №761/48615/18-ц. У\~постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року справа\~№466/8748/16-ц: особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц та Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. Згідно договору №5163-17 к/с від 26.07.2017 року, додаткової угоди до договору та Колективного Договору №5163-21 к/с від 01.02.2021 року, додаткової угоди до колективного договору, між ОСББ «Маловський» та ТОВ «ЕКО-Ренесанс» були укладені договори на вивіз твердих побутових відходів. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №316 від 26.07.2018 року затверджено тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення міста Одеси 17,11 грн/міс. на одну людину. З огляду на викладене, суд вважає законним та обгрунтованим наданий позивачем розрахунок витрат за вивіз сміття у розмірі 615,96 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . При цьому, укладення відповідачем [PERSON] прямих договорів із установами які надають послуги з електропостачання, теплопостачання та газопостачання, не виключає її обов`язку брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку. За нормами ч. 4\~статті 319 ЦК України\~визначено, що власність зобов`язує. Згідно із\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок утримання свого майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, як вже зазначалось, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Згідно ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Щодо вимоги відповідача [PERSON] до суду, у запереченнях від 24.09.2024 року про порушення судом кримінальної справи, суд роз`яснює, що стаття 6\~Конституції України\~проголошує, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 124\~Конституції України\~правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. \~Відповідно до\~\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Завдання суду визначені у\~ст. 2\~Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~:\~суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Законодавцем визначено п`ять органів, що здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень\~(стаття 216 КПК України): ?слідчі органів Національної поліції; ?слідчі органів безпеки; ?детективи органів Бюро економічної безпеки; ?слідчі органів державного бюро розслідувань; ?детективи Національного антикорупційного бюро України. З огляду на викладене, суди не відносяться до переліку органів, які мають повноваження на здійснення досудового розслідування кримінальних порушень. Також, вимоги відповідача [PERSON] , викладені у запереченнях від 24.09.2024 року про виплату їй коштів, призначення ревізії коштів з 2012 року, змушення енергозбут перевірити підключення незаконне до гаража [PERSON] світла, анулювати договір, не підлягають судовому розгляду в рамках даної справи, оскільки зустрічні позовні вимоги [PERSON] мала право заявити в порядку та строки встановлені ст. 193 ЦПК України, однак не скористалась таким правом. Одночасно, суд роз`яснює [PERSON] право на пред`явлення позовних вимог до позивача, в загальному порядку, шляхом пред`явлення окремого позову. Щодо вимог викладених у запереченнях від 24.09.2024 року в частині накладення арешту на майно Панчишиної, [PERSON] , [PERSON] , рахунок, то суд зазначає, що не може розцінити наведені вимоги, викладені у запереченнях, як заяву про забезпечення позову, оскільки вони не оформлені у відповідності до ст. 151 ЦПК України. Крім того, у судовому засіданні [PERSON] не заявила вимоги зазначені у запереченнях, як клопотання по суті справи, не заперечувала проти закінчення з`ясування обставин по справі та дослідження судом письмових доказів. Щодо доводів [PERSON] про надання позивачем не якісних послуг, суд зазначає наступне. Верховний Суд у своїй постанові від 20 листопада 2019 у справі № 640/18143/16-ц, що факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги, що, у свою чергу, є порушенням умов договору у розумінні ст. 526, 530 ЦК України, повинен бути зафіксований належним чином. Зокрема, ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачає, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника. Крім того, нормою ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 № 2189-VIII встановлено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, централізованого постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем). Порядок проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2013 року № 70 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі». У цьому Порядку вказано, що у разі надходження актів-претензій від споживачів про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення, проводиться перерахунок протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії). При цьому, у своїй постанові від 07 лютого 2018 року у справі № 521/6969/15-ц, Верховний Суд зазначив, що належним доказом ненадання житлово-комунальної послуги або зниження якості наданої послуги є звернення споживача до надавача послуг та складання сторонами акта-претензії. У даному випадку, відповідачем [PERSON] не надано жодних належних та допустимих доказів, в підтвердження звернення до надавача послуг, з приводу не якісних послуг, та складання акта-претензії. Наявні в матеріалах справи заяви адресовані позивачу щодо відшкодування витрат понесених за усунення нею аварії, не відповідають вимогами до Акту претензії, встановленим ч.5 ст. 27 Закону України «Про житлово комунальні послуги», та стосують інших цивільних правовідносин, які виникли між сторонами. В свою чергу, фотографії, що надані відповідачем та містяться в матеріалах справи, не є належним доказом надання неякісних послуг, їх ненадання або надання не в повному обсязі, та не можуть замінювати передбачений законодавцем Акт-претензію. Крім того, надані фотографії неможливо ідентифікувати із адресою: [ADDRESS] . Відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19). Також, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги позову в частині стягнення з відповідача втрат від інфляції 1055,53 грн. та 3% річних 281,93 грн, нарахованих за період з 01.11.2019 по 01.02.2022 року. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц вказала, що у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 ЦК України). Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 16.12.2015 року у справі № 6-2023цс15, а також аналогічного правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року по справі № 712/8916/17, встановлено, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України. Оскільки наявними у матеріалах справи доказами доведено, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, тому остання, на вимогу позивача, зобов`язана сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Частиною 1\~статті 612 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених\~статтею 11 Цивільного кодексу України. За змістом статті\~552, частини 2 статті\~625 Цивільного кодексу України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, із урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних. При цьому, суд погоджується із розрахунком штрафних санкцій, наданих позивачем, враховує що відповідач не надала суду свій контррозрахунок. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Маловський підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10723,48 грн. (десять тисяч сімсот двадцять три грн. 48 коп.) за період з 01.10.2019 року по 30.09.2022 року, інфляційні втрати у розмірі 1055,53 грн. (одна тисяча п`ятдесят п`ять грн. 53коп), три відсотки річних у розмірі 281,93 грн. (двісті вісімдесят одна грн. 93коп.). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» в особі ліквідаційної комісії , код ЄДРПОУ: 36288612, п/рах. [NUMBER] в АТ КБ ПРИВАТБАНК (ЄДРПОУ: 14360570, код банку: 305299), 65006, м. Одеса, вул. Маловського, буд.10. Відповідач: [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved