Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Солоненко Б.М. (повноваження на а.с. 29-30) звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що \~ [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 1,7248 га, 1,8013 га., 0,3911 га та 0,3909 га, які розташовані на території колишньої Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] склав заповіт, яким вищезазначені земельні ділянки заповів своєму синові - [PERSON] . [PERSON] , який помер [INFO] до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав після смерті батька, ані за заповітом, ані за законом не звертався. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] , є вона [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний термін вона до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не заверталася, оскільки думала, що спадщину за заповітом оформить її брат. У зв`язку з цим, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернулася до суду з цим позовом та просить надати їй додатковий строк один місяць для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ \~\~Ухвалою від 30 квітня 2024 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження,\~\~справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою від 29 травня 2024 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] (а.с.57). 03 червня 2024 року представник третьої особи - адвокат Озіян А.С. (повноваження на а.с.39) подала відзив на позов (а.с.59-62), в якому зазначила, що її довірителька [PERSON] дочка [PERSON] спадкоємця померлого [PERSON] за заповітом не визнає позовні вимоги [PERSON] та вважає їх безпідставними, оскільки термін на подання заяви для вступу у спадщину для позивача сплив 20 червня 2022. Проте позивач звернулася із заявою про отримання свідоцтва на спадщину лише в квітні 2024 року, тобто, майже через два роки. При цьому зазначила, що позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом, не була позбавлена права звернутися із заявою про вступ у спадок за законом та протягом додаткових трьох місяців з моменту неприйняття спадщини її братом за заповітом. Також вказала, що позивачем не наведено жодної причини, що завадила її звернутися із відповідною заявою про вступ у спадок за законом після смерті свого батька. В той же час звернула увагу на те, що позивач проживала поряд із своїм батьком в одному селищі та на одній вулиці. А ні позивач, а ні її померлий брат постійно не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не можуть вважатися такими, що прийняли спадщину. Позивач не встановлювала обсяг спадкового майна померлого брата з якого могла б дізнатись про неприйняття їм спадку померлого батька. А так, наслідки смерті її брата жодним чином не впливають на обсяг та можливість своєчасної реалізації прав спадкоємця за законом в зв`язку із смертю її батька. Позивач не навела жодної поважної причини, що перешкодила її реалізувати її спадкові права. В той же час зазначила, що [PERSON] , з поважних об`єктивних причин не оформив спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а тому в порядку спадкової трансмісії [PERSON] має намір оформити спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] . З огляду на це просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою суду від 08.08.2024 (а.с.80) підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що після смерті батька [PERSON] спадкоємцем за заповітом на земельні ділянки був її рідний брат [PERSON] . Останній одразу ж після смерті батька забрав всі документи на майно та мав оформлювати спадщину, однак до нотаріуса не звертався, а [INFO] він помер. Про те, що він протягом шести місяців не звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини їй було відомо. Спадщину вона не приймала, оскільки побоювалася свого брата з яким в неї були конфлікти. Вже після смерті брата вона вирішила вступити у спадщину. Представник позивача-адвокат Солоненко Б.М. позов своєї довірительки підтримав за обставин викладених у ньому, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце цього засідання (а.с.83). 25 травня 2024 року селищний голова подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Мурованокуриловецької селищної ради (а.с.35). На підставі ч.3 ст. 211 ЦПК України судом було ухвалено про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи [PERSON] адвокат Озіян А.С. у задоволенні позову просила відмовити з підстав зазначених у відзиві. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] слід відмовити в позові, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [INFO] в с. Нишівці Могилів-Подільського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №403 (а.с.13). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина (ч. 1\~ст. 1220 ЦК України), до складу якої входять, земельні ділянки площею 1,7248 га, 1,8013 га, 0,3911 га., та 0,3909 га, які розташовані на території колишньої Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ №679922, ЯЕ №679923, ЯЕ №679414 та ЯЕ №679415 (а.с.21-28). За життя, 04.09.2017 [PERSON] вчинив заповіт яким вищезазначені земельні ділянки заповів своєму синові [PERSON] . Заповіт чинний (а.с.14). Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1\~ст. 1223 ЦК України). [INFO] в м. Могилів-Подільському помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №34 (а.с.15). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 76750668 від 25.04.2024 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась, спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 20). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] (а.с. 7,8). Згідно з положеннями\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З довідки старости Рівненського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області №01-17/314 від 15.04.2024 слідує, що спадкодавець [PERSON] на день смерті, [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На день його смерті з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.12). 25 квітня 2024 року державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм листом вих.№114/02-31 роз`яснив [PERSON] , що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] і рекомендував їй звернутися в судові органи з метою продовження строку прийняття спадщини (а.с.19). Статтею 1270 ЦК України\~визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. В силу ч. 2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У позовній заяві позивач як на підставу, що перешкодила їй вчасно прийняти спадщину, вказує на те, що її брат [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом спадщину після смерті батька не прийняв. В результаті чого, вона після смерті брата звернулась до нотаріуса із відповідною заявою. Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми чинного законодавства щодо спадкування, виникнення у позивача як спадкоємця першої черги права на спадкування після смерті батька залежало від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцем за заповітом - [PERSON] . Так, батько позивача помер [INFO] , тобто згідно зі\~статтею 253 ЦК України шестимісячний\~строк на подання заяви про прийняття спадщини почав свій перебіг з 03 грудня 2021 року і закінчився 03 червня 2022 року. Оскільки [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, тому з врахуванням норм ч. 2 ст. 1270 ЦК України для [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини розпочався з 04 червня 2022 року та закінчився 05 вересня 2022 року. Як вбачається із матеріалів справи до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернулась у квітні 2024 року, пропустивши визначений законом строк для прийняття спадщини майже на 2 роки. При цьому, слід зазначити, що [PERSON] достовірно знала про вчинений батьком - спадкодавцем [PERSON] заповіт на користь брата - [PERSON] і, як стверджує, не заперечувала щодо прийняття спадщини її братом, який після окупації с. Нова Збур`ївка Херсонської області переїхав у Вінницьку область. Крім того, їй було відомо, що [PERSON] не звертався за оформленням спадщини після смерті батька [PERSON] . Таким чином, [PERSON] у відповідності до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не довела та не подала суду доказів на підтвердження тієї обставини, що строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька, вона пропустила з поважної причини. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Жодних доказів про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріального органу у шестимісячний строк та протягом додаткових трьох місяців з моменту неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом [PERSON] позивачем не надано, а докази на які остання посилається, як на підставу пропуску строку не є поважними, тому підстав для задоволення позову немає. Відповідно до ч.1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у\~задоволенні позовних\~вимог позивачу\~відмовлено,\~понесені нею судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed