Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

02.07.2024 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на наступні обставини. Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Мартинівка, Гадячського району, Полтавської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Він мав рідну сестру - [PERSON] , [INFO] , яка також народилась у с. Мартинівка, Гадячського району, Полтавської області. [INFO] у м. Нікополь Дніпропетровської області, а саме за адресою проживання заявника, [PERSON] померла. До 11.02.2022 року вона проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дітей вона не мала. Завдяки добрим взаємовідносинам між заявником та його сестрою, які склались у них з самого дитинства, після настання похилого віку [PERSON] вирішила переїхати до рідного брата. Тому, переїжджаючи зі свого будинку, розташованому у [ADDRESS] , вона забрала з собою всі особисті речі, в тому числі й ліжко, вважаючи що їде до себе додому. У зв`язку з похилим віком та станом здоров`я [PERSON] потребувала постійного догляду, який здійснював її брат. Крім того, після смерті [PERSON] , він взяв на себе всі матеріальні витрати на її поховання. 01.02.2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Апалькова Євгена Вікторовича із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри. Нотаріусом відкрито спадкову справу № 30/2024. Листом № 164/02-14/30/2024 від 22.02.2024 року приватний нотаріус [PERSON] роз`яснив, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Для встановлення місця відкриття спадщини, а саме факту постійного проживання [PERSON] в місті Нікополь, запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. З цих підстав, заявник просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , [INFO] , у [ADDRESS] з 11 лютого 2022 року по час відкриття спадщини, день її смерті [INFO] . Ухвалою суду від 01.08.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами окремого позовного провадження (а.с.43). 30.09.2024 року на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.74-75). 02.10.2024 року на електронну адресу суду від представника Нікопольської міської ради Волошенюк М.В. надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, рішення просить ухвалити відповідно до норм чинного законодавства (а.с.69-70). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що згідно з нормами ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 23 цієї ж Постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] в с. Мартинівка, Гадячського району, Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.03.1950 року (а.с.11) Заявник зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальних громади від 6.06.2024 року (а.с.31) та витягом №2714 від 11.06.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданим головним спеціалістом відділу реєстрації та обліку громадян [PERSON] (а.с.32). [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.04.1950 року (а.с.59). Вона була зареєстрована та фактично проживала до лютого 2022 року в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданим 05.08.1996 року Гадяцьким РВ УМВС України в Полтавській області (а.с.14-18). [PERSON] була одинокою, дітей не мала, а тому в лютому 2022 року вона переїхала на постійне місце проживання до свого рідного брата [PERSON] , оскільки через похилий вік потребувала стороннього догляду. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 01.01.2024 року (а.с.23). В лікарському свідоцтві про смерть №138д від 31.12.2023 року місцем смерті [PERSON] зазначено: [ADDRESS] (а.с.21). [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри (а.с.56). Але листом приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Апалькова Є.В. №164/02-14/30/2024 від 22.02.2024 року йому було роз`яснено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а тому для встановлення місця відкриття спадщини, а саме факту постійного проживання [PERSON] в [ADDRESS] , запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.64). Згідно п. 1 ст. 1221 ЦК України місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.\~1270\~цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Так, в матеріалах справи наявна довідка від 28.06.2024 року, видана головою квартального комітету №20 [PERSON] , в якій зазначається, що [PERSON] з 11.02.2022 року по день її смерті [INFO] була не зареєстрована, але постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). Даний факт також підтверджується актом від 28.06.2024 року про постійне проживання, складений головою квартального комітету №20 Л.Д. Фоміним, та підписаний сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.30). Метою звернення заявника до суду є встановлення факту постійного проживання спадкодавиці разом із заявником за місцем реєстрації останнього на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавицею на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, факт постійного проживання в м. Нікополі заявника [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника з [PERSON] є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника з спадкодавицею за місцем його реєстрації породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки його вимога законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Outcome: approved