Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

У вересні 2022 р. позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б\\н від 14.05.2011 року в розмірі 5 460,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 14.05.2018 року, згідно якої отримав кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшив до 7000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, в саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.04.2020 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . Згідно відповіді Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа № 356/2020 після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приват Банк». Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Оскільки відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, отже зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 14.05.2011 р. становить 5 460,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5 460,00 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 09.11.2022 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (суддя Рибалка Ю.В.). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.01.2024 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М. До початку судового засідання представник позивача подав заяву в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 14.05.2011 року, згідно якої отримав кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшив до 7000,00 грн. У заяві зазначено, що позичальник [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.05.2011 р., укладеним з відповідачем, станом на 06.07.2022 року становить 5 460,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5 460,00 грн. Отже, позичальником [PERSON] були порушені умови договору, щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] позичальник [PERSON] помер [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 6094 від 13 квітня 2020 року. Банком 19.05.2021 року до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора. Державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори на адресу банку направлено лист, в якому повідомлено, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа № 356/2020 після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . Відповідно до положень статті 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (стаття 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Положення статті 1281 ЦК України передбачають, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки відповідач [PERSON] проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подавав заяви про відмову від спадщини, він вважаються такими, що прийняв спадщину, а тому з нього, як спадкоємця підлягає стягненню вищезазначена заборгованість. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 2481,00 грн. понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 625,1050, 1054, 1218, 1220, 1281,1282 ЦК України,

Outcome: approved