Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. В позові зазначено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , на підставі ордеру. Ордер на жилу площу в гуртожитку виданий на підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 03.11.2023 року №614/3. З 21.06.2005 року він зареєстрований в зазначеній кімнаті, однак фактично у вказаній кімнаті він проживає з лютого 2004 року. На теперішній час він є відповідальним наймачем та на його ім`я відкритий особовий рахунок на вищевказану кімнату. Крім того з ним, як з наймачем, 21.12.2023 укладено договір найму житлового приміщення № 42150793/1085. На теперішній час кімната [ADDRESS] не приватизована, є комунальною власністю територіальної громади міста Запоріжжя та знаходиться на балансі КП «Запоріжремсервіс». Згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» він має право на приватизацію цього житла і до теперішнього часу не використав свого права на безкоштовну передачу житла, що підтверджується довідками AT «Ощадбанк» від 21.02.2024 року. Приватизаційні чеки ним не використані. Задля реалізації свого права на приватизацію він звернувся до відповідача із заявою щодо приватизації кімнати № 104 буд. [ADDRESS] . Але, листом заступника голови районної адміністрації ЗМР по Заводському району від 22.05.2024р. №К-443-3-556 у проведенні приватизації йому було відмовлено. Підставою для відмови зазначена відсутність серед доданих до звернення про приватизацію документів довідок про реєстрацію місця проживання: в період проживання з 01.01.1993 по 08.06.1998 та з 17.09.2004 по 21.06.2005 р. Вважає, що така відмова відповідача позбавляє його права на приватизацію з наступних підстав: період проживання з 01.01.1993 по 08.06.1998 він був неповнолітній та проживав разом зі своїми батьками в м.Дніпро. Цей факт підтверджується копією домової книги, в якій зазначено, що його батьки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] , а при отриманні паспорту в 16 років вже був зареєстрований і він. Також, згідно з актом № 26-01-24 голови квартального комітету № 11 від 03.01.2024, в якому засвідчено, що він від народження з 20.12.1981 року проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми батьками та був зареєстрований до вересня 2004 року. Також згідно з відповіддю AT «Ощадбанк»» від 08.02.2024 року №103.14- 16/14859/2024 за період з 08.06.1998 по 17.09.2004 року банк не може надати інформацію щодо використання житлових чеків, у зв`язку з відсутністю в переліку списків громадян, які мають право на приватизацію за адресою [ADDRESS] . В лютому 2004 року він переїхав до м. Запоріжжя та проживав без реєстрації в кімнаті гуртожитку, яку орендувало для нього ПрАТ «Запоріжвогнетрив». Потім в червні 2005 року він був зареєстрований за адресою проживання: [ADDRESS] , де і проживає по теперішній час. Цей факт підтверджується постановою ради директорів та профспілкового комітету від 11.08.2004р. № 78 щодо виділення житлової площі в гуртожитку працівникам підприємства. Крім того, постійне проживання в м. Запоріжжя підтверджується архівною довідкою з місця роботи, з якої видно, що з 19.02.2004 року він працював та на теперішній час працює в ПрАТ «Запоріжгвогнетрив». Відсутність у нього довідок за вказаний період проживання не може мати істотного значення для підтвердження правомірного користування кімнатою. \~ \~ \~ \~Вважає, що документів, що надавалися відповідачу для проведення приватизації, зокрема довідка про реєстрацію його місця проживання, копії ордеру, особового рахунку на оплату комунальних послуг, відкритого на ім`я [PERSON] , технічного паспорту, достатньо щоб підтвердити факт правомірної реєстрації і користування ним кімнатою протягом тривалого часу. Враховуючи викладене, просить визнати за ним, [PERSON] , право на приватизацію кімнати [ADDRESS] та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти пакет документів та провести приватизацію кімнати [ADDRESS] на ім`я [PERSON] за відсутності довідок у період проживання з 01.01.1993 по 08.06.1998 та з 17.09.2004 по 21.06.2005р. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Салата Н.П. поклалась на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт проживання позивача [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] в період з вересня 2004 року по червень 2005 року, та пізніше, оскільки позивач в цей час працював на заводі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу та свідків, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу частин 1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, і більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Відповідно до ст.ст.30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом. Відповідно до ст.2 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Згідно з ч.3 ст.8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п.п.17, 18, 20 Положень про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року N 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання житлової площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 р.) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Відповідно до п. 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 26.12.2009 року, передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до акту за підписом голови квартального комітету №11 м.Дніпро, за свідченнями сусідів [PERSON] , 1981 року народження, проживав разом з батьками від народження [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до 17.09.2004 року. Про реєстрацію свідчать записи у домовій книзі та підтвердили сусіди [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до копії домової книги за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] був зареєстрований у буд. [ADDRESS] з 08.06.1998. Крім того, за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані батьки [PERSON] . Відповідно до довідки Дніпровської Гімназії №77 Дніпровської міської ради за №83 від 09.08.2024, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчався в середній загальноосвітній школі № 77 з 6 по 8 класи у період з 1993 року по 1996 рік, про що свідчить запис у Книзі обліку учнів № 91 стор. 92. З паспорту громадяни на України серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 08.06.1998, знятий з реєстрації 17.09.2004; зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , гурт, з 21.06.2005, знятий з реєстрації 14.12.2006; зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , гурт, з 14.12.2006, знятий з реєстрації 10.01.2018; зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , гурт, з 10.01.2018. З витягу з реєстру територіальної громади від 10.01.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 08.01.2024. 20.11.2023 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради [PERSON] було видано ордер на житлову площу, - кімнату розміром 17,5м, у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Позивач є відповідальним наймачем, на його ім`я відкритий особовий рахунок на вищевказану кімнату. Нарахування за житлового-комунальні послуги здійснюються на одну особу, що підтверджується копією особового рахунку КП "Запоріжремсервіс" від 21.05.2024. Відповідно до договору найму за №42150793/1085 від 21.12.2023, [PERSON] є наймачем житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . У вказане житлове приміщення він вселився та зареєстрував в ній своє місце проживання на підставі ордеру на жилу площу у гуртожитку № 65 «Г» від 20.11.2023р, який був виданий наймачу [PERSON] (одна особа). З архівної довідки за № 22/880 від 28.05.2024 вбачається, що [PERSON] працював на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» з 19.02.2004р по 19.04.2004р.; з 14.08.2004р. по 15.03.2021р, звільне6ний 15.03.2021р за угодою; з 15.07.2021р. по теперішній час. Відповідно до постанови ради директорів та профспілкового комітету ВАТ «Запоріжвогнетрив» за №78 від 11.08.2004, [PERSON] , як молодому спеціалісту, виділено житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] . Відповідно до довідок АТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] , [INFO] , не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , гуртожиток; за адресою: [ADDRESS] ; за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки ПрАТ «Запоріжвогнетрив» Дільниця експлуатації гуртожитків за № 31-31 від 06.03.2024 , [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , гуртожиток, з 21.06.2005 по 10.01.2018р.; по [ADDRESS] з 10.01.2018 по 21.03.2023р. за період проживання в приватизації участі не брав. 22 травня 2024 за № К-443-3-556 на адресу [PERSON] направлена відповідь на звернення від районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, відповідно до якої заявнику відмовлено у наданні адміністративної послуги щодо приватизації кімнати у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з наданням необхідних документів у неповному обсязі, а саме у зв`язку з тим, що заявником до документів не надані довідки про реєстрацію місця проживання особи та документи, що підтверджують невикористання громадянами житлових чеків для приватизації в період з 01.01.1993 по 18.06.1998 та з 17.09.2004 по 21.06.2005. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Суд також враховує, що у позивача є в наявності всі інші документи, які повинні бути надані для здійснення приватизації квартири у гуртожитку відповідно до п.п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, та який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, з наступними змінами та доповненнями. Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну кімнату позивача не розповсюджується. Враховуючи викладене, те, що судом встановлено, що [PERSON] на законних підставах вселився, зареєстрований та тривалий час проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , несе витрати з утримання житла за місцем проживання, що свідчить про те, що позивач має достатні та триваючі зв`язки із зазначеним місцем проживання, відповідно до наданих документів своїм правом на приватизацію не скористався, тому він на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» має право на приватизацію приміщення, в якому проживає. Відсутність довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] та документів,\~що підтверджують\~невикористання громадянами\~житлових чеків\~для приватизації\~в період\~з 01.01.1993\~по 18.06.1998\~та з\~17.09.2004\~по 21.06.2005 позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію кімнати. За таких обставин, з урахуванням вищезазначених норм права щодо можливості суду обрати спосіб захисту, який не суперечить закону відповідно до ч. 2\~ст. 5 ЦПК України, з метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи способи захисту цивільних прав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у спосіб зобов`язання відповідача прийняти документи та прийняття рішення щодо приватизації кімнати [ADDRESS] , за відсутності довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , в період проживання з 01 січня 1993 року по 08 червня 1998 року та з 17 вересня 2004 року по 21 червня 2005 року. Що стосується позовних вимог про визнання права на приватизацію, то суд виходить з наступного. З системного аналізу норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,\~Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин права на приватизацію згідно наданого пакету документів. Суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла. Аналогічні правові позиції викладені в постанові ВСУ від 05.08.2019 року за № 761/28893/16-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі N 200/18858/16-ц (провадження N 14-165цс18). Позовні вимоги про визнання права на приватизацію квартири не є належним способом захисту прав позивача, оскільки суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла за вищенаведеними в рішенні нормами права. На підставі викладеного,

Outcome: partial