Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт самостійного виховання ним дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданої заяви, [PERSON] зазначив, що у нього з відповідачем [PERSON] народилась дочка - [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання дитини [PERSON] , разом із батьком, за адресою: [ADDRESS] . З цього часу [PERSON] разом з ним та спільною дитиною не проживає. Дитина проживає разом із ним, він її самостійно виховує та утримує. У зв`язку з військовою агресією РФ [PERSON] разом із малолітньою дочкою - [PERSON] , виїхали з м. Харківа, наразі проживають у [ADDRESS] , де зареєстровані як внутрішньо переміщені особи. Підставою звернення до суду з вказаною заявою є те, що з 24.02.2022 року на всій території України введено режим воєнного стуну, і в Україні оголошено повну мобілізацію, заявник є особою призовного віку, яка самостійно виховує дитину та у відповідності до вимог абзацу 5 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призиву на військову службу під час мобілізації, як чоловік який самостійно виховує дитину віком до 18 років. Іншого позасудового порядку встановлення даного факту немає. Він не пов`язаний з вирішенням спору про право, а тому просить його задовольнити. 11.06.2024 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області задоволено самовідвід судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Авраменка Олександра Володимировича у цивільній справі №398/2972/24 (провадження №2-о/398/203/24) за заявою [PERSON] , в інтересах якого діє на підставі ордеру адвокат Семенова Олена Вікторівна, заінтересована особа: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення. Матеріали справи передано до канцелярії Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для здійснення автоматизованого розподілу для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2024 справу розподілено судді Подоляк Я.М. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Залучено до участі у справі за заявою [PERSON] , від імені та інтересах якого діє представник - адвокат Семенова Олена Вікторівна, заінтересована особа: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, в якості заінтересованої особи [INFO] . Справу призначено до слухання по суті на 30.09.2024 року. У судовому засіданні представник заявника та заявник підтримали доводи заяви. Заявник зазначив, що після розірвання шлюбу, мати самостійно самоусунулась від виховання дитини. У вихованні дитини йому допомогають лише бабусі, як з його сторони, так і зі сторони матері. Як йому відомо мати проживає у Києві. Вона дитині не телефонує, не вітає зі святами, не купує одяг, не цікавиться її життям, здоров`ям, успіхами у навчанні. Про стягнення аліментів, або про позбавлення батьківських прав матері заявник не звертався, бо вважає це не доречним. Представник заінтересованої особи: Служби у справах дітей Олександрійської міської ради за довіреністю [PERSON] суду пояснила, що заявник звертався до служби у справах дітей з метою обстеження умов проживання дитини та складення відповідного акту. Під час спілкуванням з батьком він повідомив, що з матір`ю дитини не підтримує жодних зв`язків, місце її перебування йому не відомо. Проте в судовому засідання заявник повідомляє, що мати проживає в м. Києві, і буде сьогодні брати участь у судовому засіданні у якості свідка. Проти задоволення заяви вона заперечує, оскільки заявником не надано достатніх та переконливих доказів самостійного утримання дитини. Не зрозумілі причини припинення будь-яких зв`язків дитини з матір`ю. Представник заінтересованої особи: [INFO] до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на адресу суду не надходив. У судовому засіданні була заслухана думка малолітньої [PERSON] , яка суду пояснила, що проживає лише з батьком, який нею опікується. Мати разом з ними не проживає. Більше трьох років не приїздить, не телефонує, не утримує матеріально. Чому мати припинила з нею спілкування їй не відомо. З близьких родичів вона спілкується лише з бубусями, як зі сторони батька, так і зі сторони матері. Чому мати припинила з нею спілкування (причини\\обставини) у бабусі не запитувала. У судовому засіданні за клопотанням заявника була допитана у якості свідка, мати малолітньої Кузнецової [PERSON] - [PERSON] , яка суду пояснила, що проживає та працює в м. Києві. Дійсно дитина проживає разом з батьком і перебуває на його повному забезпечені. Дійсно вона не підтримує з дитиною жодних зв`язків, і не надає жодної матеріальної допомоги. На запитання суду, що є цьому причиною, пояснила, що їй потрібно вирішити деякі питання. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, яка долучена до матеріалів справи. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання дитини [PERSON] , разом із батьком, за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із копії довідки про реєстрацію місця проживанні особи від 05.09.2019 року № 03-49239-2019, виданої Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18.06.2008 року по теперішній час. Із копії довідки про реєстрацію місця проживанні особи від 04.06.2019 року № 03-30864-2019, виданої Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 23.05.2013 року по теперішній час. Згідно з копією довідки від 19.04.2022 року №505-5001194442, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - [PERSON] , [INFO] , його зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Згідно з копією довідки від 19.04.2022 року №505-5001194583, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - [PERSON] , [INFO] , законним представником якої є [PERSON] , її зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Із копії Акту обстеження житлово-побутових умов від 20.06.2024 року, складеного за участю головного спеціаліста служби у справах дітей Олександрійської міської ради Яковлева Ю.О., начальника служби у справах дітей Олександрійської міської ради Панагбєєвої Т.М., вбачається, що [PERSON] спільно проживає зі своєю дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Для дитини створені всі необхідні умови для проживання та начання. Мати разом із ними за вказаною адресою не проживає, стосунки не підтримує. Із копії довідки мультипрофільного ліцею Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 03.06.2024 року за №262/01-40, вбачається, що Кузнецова Варвара навчається в 5-І класі. Мати учениці - [PERSON] не займається вихованням дитини (зі слів батька). На контакт із класним керівником протягом навчального року жодного разу не виходила. Батько, [PERSON] відвідує батьківські збори, виховує доньку, цікавиться її навчанням, піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Із копії довідки Олександрійської дитячої художньої школи управління культури і туризму Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 28.05.2024 року за №14, вбачається, що [PERSON] , ученицею 1 класу даної школи, опікується батько, [PERSON] . Він особисто приводе і забирає [PERSON] зі школи. Постійно цікавиться її рівнем знань та успішністю, піклується про її духовний розвиток. Із копії довідки КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 29.05.2024 року №318/18/01-12-2 вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідувала дільничного лікаря-педіатра [PERSON] 09.06.2022, 22.08.2022, 22.05.2023, 06.06.2023, 23.04.2024 тільки з батьком. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). [PERSON] просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він самостійно виховує неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Конвенція про права дитини в п. 3 ст. 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України). Так, ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК України. За приписами ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. [PERSON] у поданій заяві зазначає, що дитина проживає разом із ним, знаходиться на його одноособовому утриманні і самостійному вихованні. Однак такі твердження, в силу ст. 141 СК України, суд оцінює критично, оскільки проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком. При цьому заявника не можна вважати таким, що виховує дитину без матері, адже остання має повний перелік прав та обов`язків, щодо виховання та утримання дитини, від яких вона не може відмовитися. Факт, який просить встановити заявник за своєю суттю зводиться до визнання судом (документування) тієї обставини, що батько виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї рідної доньки, тоді як законодавством не передбачено, окремого встановлення такого факту. Для встановлення факту самостійного виховання дитини батьком необхідно встановити юридичний факт або декілька, в силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється. Так, за п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Як вбачається із матеріалів справи, із питанням про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] до суду не звертався; доказів притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності щодо неналежного виконання нею материнських обов`язків, суду не надано. Більше того, [PERSON] не позбавлений права звернутись до суду із вимогою щодо стягнення з [PERSON] аліментів на його користь на утримання доньки. Таким чином, заявник не надав суду доказів, що в питанні виховання чи утримання малолітньої дитини, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав з даного приводу. Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 СК України). Разом із тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Цією заявою заявник фактично намагається юридично закріпити за собою статус одинокого батька, при цьому не позбавляючи [PERSON] батьківських прав та не застосовуючи до неї жодного іншого виду відповідальності за ухилення від своїх обов`язків матері, при цьому будь-яких наслідків для прав та обов`язків матері дитини рішення в даній справі, в разі задоволення заяви, не матиме. Одинокий батько - батько дитини, матір якої померла, відповідно до рішення суду позбавлена батьківських прав, визнана безвісно відсутньою або оголошена померлою, якщо ця дитина не була усиновлена іншою жінкою (п. 2 Порядку надання відпустки при народженні дитини, затв. Постановою КМУ від 07 липня 2021 року № 693). З огляду на обставини справи заявник не є одиноким батьком, а тому встановлення судом факту самостійного виховання та утримання дитини батьком без участі матері не породжує для заявника юридичних наслідків. Як передбачено ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на встановлені обставини справи, у відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у суду відсутні підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту утримання та самостійного виховання неповнолітньої дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed