Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості зі [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в грудні 2019 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір № 2001483913801, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5000 грн, який пізніше було збільшено до 34736 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідач не сплачує своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та станом на 04.06.2024 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 57591,59 грн, яка складається з: 34731,17 грн заборгованості за кредитом; 22860,42 грн заборгованості за процентами. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 09.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час і місце розгляду, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, вважається повідомленим належним чином (конверти повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"); відповідач також повідомлявся шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті судової влади; тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.12.2019 року [PERSON] підписав заяву № 2001483913801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у Банку, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5000 грн, який пізніше було збільшено до 34736 грн, процентна ставка 47,88%. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту від 14.12.2019. Згідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Крім того, згідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовується, отримання ним кредитних коштів (кредитний ліміт) за укладеним кредитним договором в сумі 10000 грн, який в подальшгому збільшено до 42170 грн. Згідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування", у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Так, у матеріалах справи міститься письмова вимога (повідомлення) від 05.06.2024 року №КНО-44.2.2/325, відповідно до якої Банк повідомив відповідача про наявність заборгованості та пред`явив вимогу про виконання зобов`язання, відтак позивач набув права вимоги повернення кредиту. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, у відповідача наявна заборгованість станом на 04.06.2024 року має розмір 57591,59 грн, яка складається з: 34731,17 грн заборгованості за кредитом; 22860,42 грн заборгованості за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. З наданої стороною позивача виписки про рух коштів по картці позичальника убачається, що відповідач після отримання банківської картки активно користувався кредитними коштами. Таким чином, судом встановлено, що умови кредитування відповідач розумів та погодив, інформацію стосовно наданих фінансових послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» отримав, про що свідчить його підпис в анкеті-заяві, паспорті споживого кредиту, подальше виконання ним умов кредитного договору відповідно до публічної пропозиції, відсутність будь-яких письмових заперечень щодо умов кредитування, строків тощо. Враховуючи викладене, банком та позичальником при укладенні кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов цього договору, позичальником підтверджено своїм підписом, що він ознайомлений з умовами кредитування та згодний з ними, договір укладено у письмовій формі у відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати заборгованості за кредитним договором, не спростував розмір заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості та власного розрахунку суду не надав, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази позивача належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved