Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про захист прав споживача, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . 08.02.2024 року їй вручили повідомлення про припинення водопостачання через витік води з водопровідної мережі. Посередині проїзної дороги знаходиться водопровідна мережа, від якої з шахти йде труба до її будинку. Відстань від шахти до будинку десь 30 м. \~ \~ \~ \~Майстер пояснив, що прорив стався у шахті. Прорив стався через кутник, який з`єднує центральну мережу з її трубою. Вона у 2017, 2018 роках вже робила ремонт у шахті. 20 травня 2017 року позивачка уклала договір з відповідачем в особі директора [PERSON] на ремонт, через прорив у трубі за 2 метри від шахти, в результаті проведення ремонтних робіт було все змінено від крана до труби. У 2018 знову стався прорив та було замінено 6м труби. Два ремонти обійшлися їй як пенсіонерці у дуже велику суму до 9000 грн. У лютому 2024 року позивачка звернулась до відповідача на [ADDRESS] з відповідними документами, оператор повідомила, що їй необхідно ремонтувати колодязь, тому що водопровідна мережа, на якій стався витік води, не перебуває на балансі КП «Чернігівводоканал». Відповідач знову поставив її перед фактом, що потрібно робити ремонт у шахті. 20 лютого позивач направила заяву скаргу директору водоканалу [PERSON] , відповідь на яку вона не отримала, а 26 лютого приїхала машина із водоканалу, викачала воду, майстер приніс їй кутник, в якому стався прорив. Позивач знову звернулась до відповідача на [ADDRESS] , де їй сказали, що будуть вирішувати це питання, через кілька днів зателефонували і сказали, щоб вона написала заяву на проведення ремонту. \~ \~ \~ \~Новий кутник був поставлений в 2017 році. Позивач вважає, що пробоїна у кутнику сталася тільки з вини відповідача, через нечесну, недобросовісну роботу, користуючись недосвідченістю споживача. Три місяці життя відповідач перетворив їй у пекло. У лютому позивачці довелося топити сніг, збирати дощову воду. Вода яку вона бере у сусідів задовольняє тільки фізичне існування. Позивачка почуває себе приниженою, обмеженою у своїх правах, вона витратила багато часу на ходіння по інстанціях, маючи при цьому велике навантаження на хворі ноги. Від хвилювання у неї піднімається тиск. Вважає, що « [PERSON] » наніс їй своїми діями моральну шкоду. Просить зобов`язати відповідача усунути несправності в водопровідній шахті, що виникли з їх вини, за їх рахунок та відновити водопостачання до її будинку негайно, а також стягнути з відповідача 10000 грн моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.05.2024 позовну заяву залишено без руху. \~ \~ \~ \~28.05.2024 позивач на виконання ухвали від 20.05.2024 подала заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 30.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з призначенням судового засідання на 23.07.2024, яке було відкладено за клопотанням позивача для ознайомлення з відзивом на 26.08.2024, яке було відкладено у зв`язку із повітряною тривогою на 24.09.2024. 23.07.2024 представник відповідача [PERSON] подала відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними доказами. В обґрунтування заперечень зазначає, що аварійно-диспетчерською службою КП «Чернігівводоканал» 08.02.2024 отримано заявку №19443 на ліквідацію течі з водопровідного колодязя на проїзній частині [ADDRESS] . Згідно технічної документації, в зазначеному водопровідному колодязі виконано приєднання до мереж централізованого водопостачання приватного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В результаті обстеження аварійною бригадою було встановлено, що на межі балансової належності споживача на елементі труби (кутнику) через вплив корозії утворився отвір, що призвело до пориву приватної мережі та витоку води з водопровідного колодязя. 08.02.2024 аварійною бригадою було перекрито порив, здійснено перекриття водопостачання відводу до будинку [ADDRESS] , за зазначеною адресою, було надано лист-повідомлення та роз`яснено, що для відновлення водопостачання необхідно здійснити ремонт приватної мережі, після чого звернутись з відповідною заявою до КП «Чернігівводоканал». Позивач зверталася із скаргою від 20.02.2024 до відповідача з приводу ремонту приватної мережі за кошти КП «Чернігівводоканал», на що відповідачем надана відповідь №04-21/1099, в якій зазначено, що мережі водопостачання споживача обслуговуються споживачем, в тому числі на умовах окремого договору на платній основі. Станом на 22.07.2024 із заявою про поновлення послуги з централізованого водопостачання до відповідача позивач не звертався. За період з січня 2024 року по червень 2024 року було здійснено перерахунок за послуги з централізованого водопостачання позивачу. Нарахування з лютого 2024 року за послуги з централізованого водопостачання за адресою: [ADDRESS] не проводяться. Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690, визначено підстави обмеження (припинення) надання послуг, зокрема, застосування перерви в наданні комунальних послуг на ліквідацію наслідків аварії, згідно п. 51. Пунктом 1 розділу ІІ Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (надалі Правила), визначено, що виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди та обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі. По просп. М. Грушевського пролягає вуличний водопровід, який перебуває на балансі КП «Чернігівводоканал». Водопровідні вводи до приватних домогосподарств не перебувають на балансі КП «Чернігівводоканал» та відповідно підприємством не обслуговуються. Згідно з п. 4 Розділу І Правил, водопровідний ввід - трубопровід від мережі виконавця комунальної послуги у місці приєднання, з колодязем, патрубком і запірною арматурою до зовнішньої стіни будинку або межі території об`єкта. Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Правил, мережі водопостачання та водовідведення споживача експлуатуються та обслуговуються споживачем. Правилами визначено, що споживач забезпечує експлуатацію, ремонт та усунення аварійних ситуацій на мережах водопостачання та водовідведення, які йому належать, власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання на договірних засадах. Враховуючи зазначене вище, водопровідний колодязь біля житлового будинку [ADDRESS] є складовою частиною водопровідних вводів, житлового (их) будинку (ів), та призначений для експлуатації й обслуговування споживачами, що є їх власниками/балансоутримувачами. Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Правил, споживач забезпечує, експлуатацію, ремонт та усунення аварійних ситуацій на об`єктах/мережах водопостачання та водовідведення, які йому належать (перебувають у користуванні), власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання.Позивачем не надано доказів заподіяння відповідачем моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, тому вважають, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити (а.с.42-45). 05.08.2024 позивач подала відповідь на відзив, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить змінити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача 20000 грн. В обґрунтування заперечень зазначає, що отвір утворився у кутнику, який з`єднує її трубу з мережею з 2017 року. Відповідач не довів чому за такий короткий строк корозія з`їла кутник, який знаходився у комфортних умовах, так як колодязь двічі у 2017 та 2018 роках було прочищено. До того зазначає, що живе одна і навантаження на кутник є не великим. На її думку кутник не відповідає стандарту, а саме кінець кутника, що входить у кран має отвір 20 мм, а другий, що з`єднує трубу яка веде до будинку 15 мм. Труба має 25 мм. Така невідповідність вказує на недобросовісну, неякісну роботу водоканалу. 08.02.2024 їй було вручено не лист-повідомлення, а повідомлення про аварійне припинення водопостачання. Таке повідомлення накладає на відповідача певні зобов`язання щодо забезпечення питною водою потерпілого від аварії позивача. Дійсно зверталася 20.02.2024 з заявою-скаргою до директора Чернігівводоканалу С. М. Малявка. Двічі ходила на [ADDRESS] , та її не пропустили. Відповіді від директора вона не отримала, але 15.04.2024отримала відповідь від головного інженера [PERSON] , який нагадав їй обов`язки власника водопровідного колодязя, тобто ремонт колодязя це її справа. 17.02.2024 позивач сплатила 229,44 грн за січень, лютий та березень. Двічі ходила на [ADDRESS] . Не зважаючи на припинення водопостачання до її будинку, їй приходять квитанції, в липні вона отримала квитанцію-перерахунок, за якою їй виставлена сума 649,71 грн, заборгованість 153 грн, заборгованість за абонентське обслуговування 23,56 грн, за полив 420,23 грн. Вважає, що це відповідач винен їй за лютий, березень 153 грн. Вона двічі робила ремонт водопровідного колодязя та труб у 2017-2018 роках, було замінено все від крана до труби. Кран вона купувала, тому що у них не було, а все інше їхнє. Вона не спеціаліст у цій справі, що вони робили у шахті їй не видно. Кутник прослужив не більше 10 років, як у ньому з`явився отвір. Вважає, в цьому є вина Чернігівводоканалу. Моральна шкода полягає в тому, що півроку вона живе без води. Отримавши так званий «перерахунок» з приписом, про те що у разі не сплати боргу до 31.07.2024 до неї будуть застосовані заходи примусового стягнення, вона три дні хворіла, їй 85 років, має хворе серце, нервове напруження, кожного дня ходила до поштової скриньки чекаючи судове рішення. Таким чином порушено ритм життя, а це не тільки фізична, а й моральна шкода. Повідомлення про аварійне припинення водопостачання їй було вручено після фактичного припинення без попередження, вона не встигла набрати води. Таке зневажливе ставлення до споживача, призводить до нервового збудження. Крім того вважає, що залишити людину без води у воєнний час це просто холодна байдужість та зневага до людини, а отже заслуговує на відшкодування моральної шкоди з боку відповідача ( а.с.49-54). 12.08.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, доводи викладені у відповіді вважає безпідставними, не підтверджені доказами, неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню. Претензії позивача щодо якості ремонтних робіт водопровідної мережі станом на 2024 рік є безпідставними на їх підтвердження не надано жодного експертного документа та ґрунтуються тільки на його суб`єктивній думці. Виконані ремонтні роботи були прийняті позивачем без складання дефектного акту та оплачені кількома платежами на загальну суму 3654,50 грн, що свідчить про відсутність зауважень до якості виконаних робіт. Договір був виконаний сторонами у повному обсязі у 2017 році. Станом на серпень 2024 строк позовної давності до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду сплинув. Позивач не навів жодного доказу порушення відповідачем якості, безпечності та безперервності постачання питної води. Надання послуги відповідачем унеможливлюється з вини позивача, через не приведення у відповідний технічно-справний стан мережі водопостачання в межах балансової належності позивача. Щодо попередження про аварійне припинення водопостачання зазначають, що відповідач заздалегідь не знав про аварійну ситуацію та відповідно попередити позивача не міг. Тільки по факту аварійного припинення водопостачання позивачу був наданий лист-повідомлення та роз`яснено, що для відновлення водопостачання необхідно здійснити ремонт приватної мережі, після чого звернутись з відповідною заявою до КП «Чернігівводоканал». Повторно зазначають, що за період з січня 2024 по липень 2024 було здійснено перерахунок за послуги з централізованого водопостачання позивачу. Моральна шкода відшкодовується особою яка її завдала за наявності вини, вважають що вина позивачем не доведена. Враховуючи вище наведене, позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підтверджена належними доказами, а отже не підлягає задоволенню (а.с.57-59). У судове засідання 24.09.2024 позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про повну підтримку позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання 24.09.2024 не з`явився, надав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги не визнає. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння за знаходиться адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 33). У 2017 році між замовником [PERSON] та виконавцем КП «Чернігівводоканал» в особі директора [PERSON] укладений договір №1/167-05/17 на виконання комплексу робіт з ремонту водопроводу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за 2017 рік, всього за актом виконано робіт з ремонту водопроводу за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 3654,50 грн. Ремонт водопроводу включав установлення з`єднань діаметром до 40 мм, демонтаж водопроводу, шурфування комунікацій, укладання труб поліетиленових діаметром до 50 мм, та інше в тому числі і кутники Д 20 мм (а.с. 8-11). У 2018 році між замовником [PERSON] та виконавцем КП «Чернігівводоканал» в особі директора Малявко С.М. укладений договір №1/365-07/18 на виконання комплексу робіт з ремонту водопроводу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за 2018 рік, всього за актом виконано робіт з ремонту водопровідної мережі за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 5710,01 грн. (а.с. 15-18). Відповідно до розрахунку зі споживачем за період з січня 2024 по липень 2024 року, особовий рахунок № [NUMBER] [PERSON] по [ADDRESS] здійснено перерахунок, заборгованість відсутня (а.с. 60). Згідно ст.15, ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до приписів статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язальні відносини між сторонами врегульовані законодавством у сфері надання і споживання послуг із водопостачання і водовідведення, а саме Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, Правилами користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюються безперервно, крім часу перерв на: проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актам; міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; ліквідацію наслідків аварії. Згідно з п.1, 2 Розділу ІІ Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування зі споживачем. Мережі водопостачання та водовідведення споживача експлуатуються та обслуговуються споживачем. Обслуговування мереж споживача може здійснюватися виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення на умовах окремого договору. Відповідно до п.9 Розділу ІІ Правил, споживач забезпечує: експлуатацію, ремонт та усунення аварійних ситуацій на об`єктах/мережах водопостачання та водовідведення, які йому належать (перебувають у користуванні), власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання. Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Як встановлено дослідженими судом матеріалами справи, позивачем надані документи датовані 2017-2018 роком або взагалі без зазначення датування. Позивач із заявою про поновлення послуги з централізованого водопостачання до відповідача не зверталась і таких відомостей матеріали справи не містять. Крім того, за період з січня 2024 року по червень 2024 року позивачу було здійснено перерахунок за послуги з централізованого водопостачання позивачу та наданий відповідний розрахунок відповідачем про відсутність заборгованості, що не заперечувалось сторонами. Суду не надані відомості про те, що водопровідний ввід до приватного домогосподарства позивача, де сталася аварія, перебуває на балансі КП «Чернігівводоканал» і за вказаних підстав вимога позивача, щодо зобов`язання відповідача відновити водопостачання задоволенню не підлягають. Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У другому пункті постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина. Згідно із пунктом третім постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) під моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством, судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно із п. 5 зазначеної постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 статті 89 ЦПК України). Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача йому завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача та вини відповідача у заподіянні моральної шкоди, не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, що на підставі статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed