Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Харківський приватний ліцей «Школа «РАНОК» Харківської області звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг №261 від 28.08.2019 року в розмірі 69535,12 грн., з яких: 50000,00 грн. основного боргу; 2763,77 грн. 3% річних; 6771,35 грн. інфляційних витрат та 10000,00 грн. штрафу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що між\~сторонами був укладений договір про надання освітніх послуг № 261 від 28.08.2019 року. Невід`ємною частиною Договору є Додаткова угода № 3 від 07.06.2021 року. При укладенні Договору, сторони погодили, що Ліцей зобов`язується надати Учню освітні послуги відповідно до навчального плану та програм, а Замовник зобов`язується оплатити освітні послуги на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. Під терміном «освітні послуги» у цьому Договорі розуміється надання Ліцеєм послуг, пов`язаних з отриманням Учнем повної загальної середньої освіти відповідно до навчальних плану та програм, а також у формі позакласної роботи шляхом відвідування Учнем 2 (двох) гуртків на його вибір у вільний від обов`язкових занять час (п.1.2. Договору). Одним з обов`язків Ліцею є зарахувати Учня на навчання за умови надання Замовником заяви та необхідних для зарахування документів та здійснення Замовником оплати надання освітніх послуг (п.2.1.1. Договору). Ліцей зобов`язаний після закінчення навчання видати Учню документ про освіту державного зразка за умови виконання Учнем навчального плану в обсязі, необхідного для здобуття певного ступеню освіти (п.2.1.8. Договору). З метою безпеки учасників навчального процесу після 24.02.2022 року ліцей перейшов на дистанційну форму навчання (онлайн). Відповідач від надання ліцеєм дистанційно навчальних послуг не відмовився, договір розірвано не було, послуги за договором Ліцеєм були надані в повному обсязі і прийняті Замовником. В процесі виконання договірних положень, Ліцей дотримувався вимог належного, своєчасного, повного та реального виконання умов Договору. Замовник належним чином не виконував договірні обов`язки, а саме: оплата вартості освітніх послуг у розмірі та порядку, встановленому договором, у звязку із чим виникла заборгованість в загальному розмірі 69535,12 грн., з яких: 50000,00 грн. основного боргу; 2763,77 грн. 3% річних; 6771,35 грн. інфляційних витрат та 10000,00 грн. штрафу. Враховуючи викладене, сторона позивача просить суд стягнути з відповідачки виниклу заборгованість. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось. Уповноважений представник позивача адвокат П`ятіна А.Г. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно відповідно до приписів\~ст. 128 ЦПК України. 25.09.2024 року від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачка в призначені судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України. Судові повістки були повернуті на адресу суду з відміткою відділення УДППЗ «Укрпошта» -\~«адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини своєї неявки відповідачка суд не повідомила, відзив на позовну заяву, відповідно до приписів\~ст. 178 ЦПК України, не подала, ніяких клопотань на адресу суду не направляла. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до п.п. 2 та 7 ч. 2\~ЦПК України\~учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В даному випадку відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про дату судового розгляду справи, враховуючи наявні в матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою». Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). У разі повторної неявки в судове засідання відповідачки, повідомленої належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4\~ст. 223 ЦПК України). Також відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідачки, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідачка будучи завчасно належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явилась у судове засідання, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Положеннями ч. 1 ст.77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 2\~ст. 129 КУ України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічні приписи передбачені ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього кодексу. Частиною 2 ст.\~77\~та ч. 1 ст.\~82 ЦПК України\~встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. 28.08.2019 року між Харківським приватним ліцеєм "Школа "Ранок" Харківської області та [PERSON] в інтересах [PERSON] був укладений договір про надання освітніх послуг № 261 /а.с. 13-15/. Невід`ємною частиною Договору є Додаткова угода № 3 до Договору про надання освітніх послуг № 261 від 28.08.2019 року, укладена сторонами 07.06.2021 року /а.с. 15/. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, Ліцей зобов`язується надати Учню освітні послуги відповідно до навчального плану та програм, а Замовник зобов`язується оплатити освітні послуги на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. Замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість освітніх послуг у розмірі, встановленому розділом 3 цього договору /п.п.2.3.1 Договору/. Згідно п.п. 3.1 Договору розмір оплати за кожний навчальний рік визначається сторонами у відповідній додатковій угоді до цього Договору. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди № 3 до Договору про надання освітніх послуг №261 від 28.08.2019 року укладеної сторонами Договору №261, вартість освітніх послуг на 2021/2022 навчальний рік складає 100000,00 грн. Відповідно до п.3.1. Договору розмір оплати за кожний навчальний рік визначається сторонами у відповідній додатковій угоді до цього Договору. Навчальний рік складає 10 місяців, з вересня по червень включно. Згідно з п.3.1.1. Договору оплата повинна бути здійснена за всі 10 місяців навчального року, тобто з вересня по червень включно, згідно з чинниками та графіком оплати у окремих додаткових угодах до даного Договору на кожний навчальний рік. Оплата за освітню послугу за цим Договором здійснюється безготівковим шляхом, обов`язково вказуючи у призначенні кожного платежу номер Договору, за який здійснюється платіж (п.3.2. Договору). Невідвідування Учнем з будь-яких причин навчальних занять не звільняє Замовника від обов`язку з оплати, а також не впливає на встановлений розмір оплати (п.3.4. Договору). Замовник вніс такі платежі за освітні послуги на 2021-2022 навчальний рік: 10 червня 2021 року у сумі 10 000,00 грн.; 06 жовтня 2021 року у сумі 10 000,00 грн.; 22 жовтня 2021 року у сумі 10 000,00 грн.; 07 грудня 2021 року у сумі 10 000,00 грн.; 22 серпня 2022 року у сумі 10 000,00 грн. Сума заборгованості замовника перед ліцеєм склала 50000,00 грн. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 903 ЦК України, передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надання освітніх послуг, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Законом України «Про освіту» визначені поняття: освітня послуга-комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання; освітня програма - єдиний комплекс освітніх компонентів (предметів вивчення, дисциплін, індивідуальних завдань, контрольних заходів тощо), спланованих і організованих для досягнення визначених результатів навчання (п.с.18,19 ч.1 статті). Статтею 57-1 ЗУ «Про освіту» визначено, що здобувачам освіти, працівникам закладів освіти, установ освіти, наукових установ, у тому числі тим, які умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану в Україні чи окремих її місцевостях, оголошених у встановленому порядку (особливий період) були вимушені змінити місце проживання (перебування),залишити робоче місце, місце навчання, незалежно від місця їх проживання (перебування) на час особливого періоду гарантується організація освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників (ч.1 статті) Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення державних гарантій, визначених частиною першою цієї статті,створення безпечного освітнього середовища,організацію здобуття освіти,освітнього процесу в умовах воєнного стану,надзвичайної ситуації або надзвичайного стану (особливого періоду)у межах своєї компетенції здійснюють заклади освіти, установи освіти, наукові установи, їх засновники. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки, в ході розгляду справи знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачкою порушений передбачений договором порядок сплати вартості навчання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 50000,00 грн. заборгованості підлягають задоволенню. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати за освітні послуги на 2021-2022 навчальний рік, позивачем нараховано 2763,77 грн. 3% річних, 6771,35 грн. інфляційного збільшення та 1000,00 грн. штрафу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання освітніх послуг. Згідно зі ст. 559 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушенняборжником зобов`язання. Штрафомє неустойка, що обчислюєтьсяу відсотках від суми невиконаного абоненалежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати за освітні послуги на 2021-2022 навчальний рік не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь Харківського приватного\~ліцею "Школа\~"Ранок"\~Харківської області заборгованості у розмірі 50000,00 грн, 3% річних у розмірі 2763,77 грн., інфляційне збільшення у розмірі 6771,35 грн., штраф у розмірі 10000,00 грн. Таким чином, позовні вимоги Харківського приватного\~ліцею "Школа\~"Ранок"\~Харківської області підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. В даному випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу підтверджуються наступними доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 19.04.2023 року та додатковою угодою №4 від 19.04.2024 року до нього; актом приймання - передачі послуг з правничої допомоги №2 від 19.04.2024 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, суд вважає за можливе стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved