Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , зокрема у вигляді частини земельної ділянки площею 0,2972 га, кадастровий номер: 7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,2972 га, кадастровий номер: 7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №868797 від 13 квітня 2006 року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Частки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2972 га, кадастровий номер: 7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] у Державному акті на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №868797 від 13 квітня 2006 року не визначені. [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 17 липня 1971 року та свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 07 серпня 1993 року, що підтверджує зміну прізвища із « [PERSON] » на [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є спадкоємицею першої черги після [PERSON] , яка померла [INFO] . У встановлений законом шестимісячний строк, [PERSON] звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Дані обставини підтверджуються Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 24 вересня 2022 року, відповідно до якого 24 вересня 2022 року зареєстрована спадкова справа за №546/2022 після [PERSON] , яка померла [INFO] . Під час усної розмови нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори було роз`яснено, що земельна ділянка площею 0,2972 га, кадастровий номер: 7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №868797 від 13 квітня 2006 року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відсутність чіткого визначення часток [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2972 га, кадастровий номер: 7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] унеможливлює встановлення розміру часток співвласників земельної ділянки та відповідно унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . 27 березня 2024 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою, в якій просила надати письмове роз`яснення щодо того чи можливо на даний час видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на спадкове майно, а саме на частину земельної ділянки площею 0,2972 га, кадастровий номер: 7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] після [PERSON] , яка померла [INFO] , з урахуванням тих обставин, що розмір частки [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну ділянку, не визначено. У своїй заяві [PERSON] зазначала, що письмова відповідь необхідна для звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно після [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом № 473/02-14 від 23 квітня 2024 року державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. зазначила, що згідно з наданої копії державного акту земельна ділянка площею 0,2972 га, що розташована по [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому частки співвласників не визначені. У зв`язку з цим, нотаріус позбавлений можливості встановити, яка ж саме частка належить померлому та підлягає спадкуванню. На підставі вищевикладеного, у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» державним нотаріусом роз`яснено право на звернення до суду за вирішенням питання спадкування. Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, [PERSON] змушена звернутися до суду з даною позовною заявою з метою захисту своїх порушених прав на оформлення спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки ПП «Ажіо» від 14 травня 2024 року ринкова вартість 1/3 частки земельної ділянки площею 0,2972 га, кадастровий номер:7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] становить 47540 грн. 00 коп. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2972 га, кадастровий номер 7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] після [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача адвокат Прядка В.М. та позивач у підготовче судове засідання не з`явились. Представником позивача, подано до суду заяву, в якій він просив суд підготовче судове засідання проводити за його відсутності та відсутності позивача. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із тим, що він не може з`явитись до суду за сімейними обставинами. Відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до\~ч.\~3,4\~ст.\~200\~ЦПК України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому засіданні та про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2022 року. Позивач у справі [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.07.1971 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу, з якого вбачається, що [PERSON] [INFO] уклала шлюб з [PERSON] 07.08.1993 року та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до державного акту Серії ЯБ № 868797 від 13.04.2006 року, земельна ділянка з кадастровим номером № 7124984500:02:001:0001 площею 0,2972 га по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дата державної реєстрації земельної ділянки 06.07.2023 року, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку HB-9925873192023 від 10.08.2023 року. Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки ПП «Ажіо» від 14 травня 2024 року, ринкова вартість 1/3 частки земельної ділянки площею 0,2972 га, кадастровий номер:7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] становить 47540 грн. 00 коп. 23.04.2024 року завідувачем Черкаської районної державної нотаріальної контори Н.В. Чуй позивачу надано відповідь № 473/02-14 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, що належить померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що відповідно до державного акту, наданого позивачем частки співвласників не визначені, тому нотаріус позбавлений можливості встановити яка ж саме частка належить померлій та підлягає спадкуванню. Відповідно до матеріалів спадкової справи №546/2022 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 546/2022 24.09.2022 року, з заявою про прийняття спадщини звернулась позивач у справі. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст.\~1226\~ЦК\~України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1218\~Цивільного\~кодексу\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою ст.\~1297\~ЦК\~України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного із учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно із частиною 4 статті 86 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно доположень статті 89 Земельного кодексу України, поділ земельноїділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.\~1225\~ЦК\~України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як передбачено ч. 1 ст.\~16\~ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст.\~392\~ЦК\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 року у справі № 570/997/19, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. З урахуванням вказаних обставин та того, що земельна ділянка площею 0,2972 га, з кадастровим номером 7124984500:02:001:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] га праві спільної сумісної власності належала померлій, позивачу та відповідачу, враховуючи положення ст. 372 ЦК України, про те, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом, визнання позову відповідачем, яке не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що частки співвласників земельної ділянки у спільній сумісній власності були рівними, та кожному зі співвласників належала 1/3 частина земельної ділянки, а позовні вимоги є законними та обґрунтованими, повністю знайшли своє підтвердження під час слухання справи, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Суд вирішує долю судових витрат відповідно до ст. 141-142 ЦПК України, однак позивач не просила стягувати судові витрати з відповідача на її користь, тому суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved