Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

До суду звернулась позивач з вказаним позовом вказавши, що з відповідачем по справі вона проживала у фактичних шлюбних відносинах з 2005 року, а з 2009 року по 2020 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від фактичних шлюбних відносин мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу 04.05.2020 року відповідач проживає окремо, діти знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає також участі у вихованні дітей не приймає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000.00 грн на кожну дитину, щомісячно до настання дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила задовільнити. Відповідач [PERSON] у\~ судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дійсно від фактичних шлюбних відносин з позивачем мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також підтвердив, що шлюб між сторонами розірвано в 2020 році. Зазначив, що діти постійно проживають з ним за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його утриманні. Всі витрати на неповнолітніх дітей несе позивач, діти з народження проживають з ним та він їх утримує. Сина [PERSON] матеріально забезпечує на 100 відсотків, купує одяг, взуття, збирає до школи, дає кишенькові гроші, позивач не знає навіть розмір одягу та взуття сина. Також на дорогу сину до школи, харчування сина в школі, також забезпечує відповідач. Дочку [PERSON] , одягом, взуттям також забезпечує [PERSON] , крім того дочці додатково надає на проживання в гуртожитку, оскільки зі слів останньої, позивач дочці виділяє в місяць від ста до двохсот гривень, а інколи взагалі не дає коштів, а посилає до батька, щодо продуктів харчування то сторони забезпечують 50% на 50%, їжу сину готує також батько. Крім цього пояснив, що дочці не видавали диплом, оскільки матір на протязі двох років не платила за гуртожиток, також дану заборгованість сплачував відповідач. Після розлучення позивач залишилася проживати разом з відповідачем, але всі комунальні платежі, за газ за світло воду та поточні ремонти будинку сплачує [PERSON] .. На даний час донька [PERSON] є повнолітньою особою та проживає окремо в іншій місцевості, навчається та працює, але відповідач продовжує надавати їй матеріальну допомогу. Також пояснив, що згідно судового наказу Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.04.2020 з нього на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів та враховуючи, що позивач [PERSON] аліменти, які стягуються за судовим наказом\~ використовувала на свої потреби, а утриманням дітей займався саме він, [PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів та 21.09.2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області ухвалив рішення про припинення з 19.05.2023 стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі однієї третини заробітку (доходу), що стягуються на підставі судового наказу, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області від 09.04.2020 у справі № 148/428/20. Дане рішення набрало законної сили та позивачем не оскаржувалося. Також пояснив, що заборгованості по аліментам за судовим наказом у нього немає, оскільки після винесення рішення про припинення з 19.05.2023 стягнення аліментів за судовим наказом, вказане рішення відніс до виконавчої служби, але зі зміною працівників ВДВС з нього продовжували утримувати аліменти до червня 2024 року у зв`язку з чим виникла заборгованість\~ про яку стверджує позивач. Виконавці викликають [PERSON] для проведення перерахунку та повернення безпідставно стягнутих аліментів, але остання до них не з`являється. З огляду на те, що діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, відповідач просить в позові відмовить. Вислухавши учасників процесу, опитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за таких підстав. Допитаний у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що працює старостою Кинашівського старостинського округу Тульчинської міської ради, з приводу виданих довідок від 22.03.2024 року за № 228 та від 26.03.2024 за № 238, щодо проживання\~ та знаходження на утриманні дітей у [PERSON] та [PERSON] пояснив, що вказані довідки видані за зверненням жителів громади, а саме: позивача та відповідача по справі за даними довідками. Даних жителів знає дуже добре, оскільки вони неодноразово зверталися до свідка за різними довідками, оскільки на протязі тривалого часу вирішують сімейні питання, щодо розлучення, поділу майна та утримання дітей, також дуже добре знає дітей сторін. Свідок неодноразово виїжджав за місцем проживання сім`ї Боднарів за адресою: [ADDRESS] , спілкувався з останніми та з їхніми дітьми. Спочатку за довідкою звернулася позивач [PERSON] , яка не позбавлена батьківським прав та діти проживають з нею за одною адресою, у зв`язку з чим їй було видано відповідну довідку від 22.03.2024 року за № 228. Пізніше за довідкою звернувся відповідач [PERSON] , який також не позбавлений батьківських прав та діти також проживають разом з ним за одною адресою, крім того свідок виїздив за місцем проживання останнього та спілкувався з дітьми, які підтвердили, що їх утримає батько матеріально, надає кишенькові гроші коли хлопчик йде до школи а дівчинка до технікуму, купує одяг обом дітям, мати також підтвердила, що батько допомагає дітям, у зв`язку з чим йому також було видано відповідну довідку від 26.03.2024 за № 238. Додатково пояснив, що сторони по справі разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані та проживають в одному будинку за одною адресою та одним господарським номером по [ADDRESS] , що також відображено в по господарській книзі, тому не видавати довідку свідок не мав права. Крім цього також пояснив, що перед тим як видавати довідки спілкувався з сусідами сторін, які також підтвердили, що сторони проживають разом в будинку з дітьми на час видання довідок. Допитаний у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що навчається в 9 класі в школі та проживає разом з обома батьками по [ADDRESS] . [PERSON] також пояснив, що мама проявляє до нього більшу турботу як до неповнолітньої дитини, а батько ж ставиться до нього як до дорослого. Їжу готує частіше батько, оскільки він постійно дома та свідок просить саме його готувати. Кишеньковими грошима частіше забезпечує батько, мата також іноді надає кошти, весь одяг та взуття купує батько, з уроками також допомагає батько. Шкільні приналежності та на дорогу до школи також батько надає частіше. Допитана у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що проживає в Рівненькій області в с. Калинівка, навчається в Тульчинському ВПУ та працює в магазині Аврора за місцем проживання. Щодо утримання батьком пояснила, що в більшій частині витрат на одяг, взуття, проїзд до навчального закладу та проживання в гуртожитку забезпечував батько [PERSON] . Щодо забезпечення матір`ю [PERSON] , свідок пояснила, що мама невеликі кишенькові кошти надавала двічі на місяць, коли свідок проживала в гуртожитку, а все інше забезпечував тато. Також пояснила, що постійно з батьками [ADDRESS] свідок проживала до вересня 2021 року, оскільки з 01 вересня 2021 року по березень 2024 року проживала в гуртожитку, додому приїздила тільки на вихідні та свята за весь час проживання в гуртожитку більше забезпечував батько, як грошима так і одягом у повному обсязі, продуктами харчування частково брала з дому, частково забезпечував батька. З серпня 2024 року проживає окремо від батьків, але батько продовжує допомагати матеріально. Щодо проживання батьків разом, повідомила, що батьки постійно проживають у одному будинку за адресою: [ADDRESS] , після розлучення також проживають в одному будинку. Всі комунальні послуги по будинку сплачує повністю батько, мама сплачує тільки за інтернет. Щодо утримання неповнолітнього брата [PERSON] , свідок пояснила, що батько також повністю купує йому одяг та взуття, всі витрати на школу брата також сплачує батько, проїзд до школи також сплачує батько та додатково надає кишенькові кошти. Щодо утримання брата мамою, свідку нічого не відомо. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.10.2012 відділом ДРАЦС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.10.2012 відділом ДРАЦС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 5-6). Згідно копії довідки від 22.03.2024 № 228, виданої виконкомом Тульчинської міської ради [PERSON] , судом встановлено, що з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проживають діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та знаходяться на його утриманні (а.с. 19). Згідно копії довідки від 26.03.2024 № 238, виданої виконкомом Тульчинської міської ради [PERSON] , судом встановлено, що з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проживають діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та знаходяться на його утриманні (а.с. 26). Згідно розрахунку боргу по аліментах державного виконавця Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , за період з червня 2023 по червень 2024 року становить 19169,20 грн. (а.с. 61-62). Згідно рішення\~\~ Тульчинського районного суду Вінницької області від 21.09.2023 року, припинено з 19.05.2023 року стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу), що стягуються на підставі судового наказу, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області від 09.04.2020 у справі № 148/428/20. (а.с. 29-32). Згідно рішення\~\~ Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.01.2024 року, встановлено факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2007 року до [INFO] . Визнано будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . В порядку поділу майна визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] . В порядку поділу майна визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частини будинку [ADDRESS] . (а.с. 58-60). Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. За змістом ч. 3 ст. 181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи правову природу аліментів, їхній цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина,

Outcome: dismissed