Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Центрально-міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідачка по справі [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги визнає, не проти задоволення позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування Центрально-міської районної у місті ради м. Кривого Рогу Чуйко І.А. в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є опікуном своїх неповнолітніх братів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , відповідно до рішення виконкому Центрально-Міської районної в місті ради м. Кривого Рогу про встановлення опіки №118 від 20.04.2022 року. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідно до рішення виконкому Центрально-Міської районної в місті ради м. Кривого Рогу про встановлення опіки №118 від 20.04.2022., по причині перебування батьків [PERSON] 1977 року народження і [PERSON] 1980 року народження в місцях позбавлення волі. Відповідач [PERSON] , відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01.06.2022 року по справі № 216/4652/17 в провадженні № 11-КП/803/1116/22, засуджена до 7 (семи) років позбавлення волі і відбуває покарання в ДУ "Кам`янська виправна колонія (№34)" Дніпропетровської області з 24.01.2022 року по 16.09.2028 року. Шлюб між батьками дітей [PERSON] і [PERSON] розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24.08.2022 року (справа № 216/1383/22, провадження № 2/216/1929/22), питання про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в ньому не розглядалося, оскільки батьки перебували у місцях позбавлення волі. Неповнолітні [PERSON] і [PERSON] приживають разом і виховуються позивачем [PERSON] , згідно рішення виконкому Центрально-Міської районної в місті ради м. Кривого Рогу про встановлення опіки №118 від 20.04.2022. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 19.08.2024 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю, аліменти з відповідачки на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , слід стягувати щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів; Таким чином, позивачка є звільненою від сплати судового збору, оскільки позовні вимоги стосуються стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved