Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

27 червня 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно та просить: визнати дійсним договір, укладений 08 грудня 1992 року між нею та відповідачем, [PERSON] , про купівлю- продаж житлового будинку [ADDRESS] та визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Свої вимоги аргументує тим, що 08 грудня 1992 року між нею та відповідачем [PERSON] була укладена угода купівлі-продажу належного відповідачу жилого будинку, згідно складеного письмового договору відповідав отримав від плату за житловий будинок у розмірі 200000 (двісті тисяч) рублів. Договір не був нотаріально посвідчений, але відповідач надав оригінали технічного паспорта, домової книги, будівельного паспорту і впевнив, що найближчим часом він надасть всі документи для укладення договору купівлі-продажу у нотаріуса. З 1992 року вона користується і фактично проживає у спірному будинку. Вже пройшов чималий час, а відповідач оригіналів документів на своє право власності або довіреність не надав. Відповідач заявив, що зараз він не може приїхати на територію України в зв`язку з погіршенням здоров`я та тяжким фінансовим станом внаслідок витрат на лікування. Крім того, вказав, що громадянам росії заборонений виїзд до України, тому він не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. За таких обставин вона позбавлена можливості вирішити дане спірне питання позасудовим шляхом. Позивач в судове засідання не прибула. В позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач у судове засідання не прибув, відзиву та будь-яких клопотань тап заяв нге подав. Враховуючи позовні вимоги позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, який відзиву не подав, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що на початку грудня 1992 року [PERSON] повідомив позивачу про продаж власного житлового будинку [ADDRESS] . Прибувши до відповідача за вказаною адресою вона оглянула житловий будинок, він їй сподобався і вона вирішила його придбати. Відповідач показав свідоцтво про право на спадщину від 11.01.1994р. (реєстр № 43), де він буй зазначений власником. 08 грудня 1992 року між нею та відповідачем [PERSON] була укладена угода купівлі-продажу належного відповідачу жилого будинку, згідно складеного письмового договору відповідав отримав від плату за житловий будинок у розмірі 200000 (двісті тисяч) рублів. Договір не був нотаріально посвідчений, але відповідач надав оригінали технічного паспорта, домової книги, будівельного паспорту і впевнив, що найближчим часом він надасть всі документи для укладення договору купівлі-продажу у нотаріуса. З 1992 року вона користується і фактично проживає у спірному будинку. Вже пройшов чималий час, а відповідач оригіналів документів на своє право власності або довіреність не надав. Відповідач заявив, що зараз він не може приїхати на територію України в зв`язку з погіршенням здоров`я та тяжким фінансовим станом внаслідок витрат на лікування. Крім того, вказав, що громадянам росії заборонений виїзд до України, тому він не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. За таких обставин вона позбавлена можливості вирішити дане спірне питання позасудовим шляхом. Укладення договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] та досягнення всіх умов купівлі- продажу між позивачем та відповідачем підтверджується: розпискою відповідача про купівлю- продаж житлового будинку від 08.12.1992 року та отримання від позивача коштів, договором про енергозабезпечення житлового будинку укладеним між позивачем та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» від 03 квітня 2001 року № 21181, технічним паспортом на житловий будинок, довідкою КП «РАМПА`БТІ. Наданими документами підтверджується те, що між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість щодо істотних умов договору, позивачем відбулось повне виконання договору, відповідач з незалежних від нього причин ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу проданого їй житлового будинку. Отже, є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу частини житлового будинку дійсним. Згідно технічної документації житловий будинок має загальну площу 35,3 м.кв., житлову площу 22,0 м.кв., з надвірних будівель - сарай дерев`яний, баня дерев`яна, погріб цегляний, загальна ринкова вартість житлового будинку становить 77574 грн. 00 коп. Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту надання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. За таких обставин, відповідачу необхідно роз`яснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Судовий збір слід залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved