Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рекордна 19» звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість зі сплати внесків на утримання ОСББ у розмірі 29 551,84 гривень\~та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рекордна 19». Згідно п. 11. Розділу III Статуту ОСББ «Рекордна 19», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно п. 2. Розділу IV Статуту, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Рішенням загальних зборів Об`єднання (Протокол № 5/2021) від 21.05.2021 року встановлений розмір щомісячних внесків співвласників на рахунок ОСББ «Рекордна 19», який складається з розрахунку 7,50 грн. на 1 кв.м. Протягом 2021 - 2023 років [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частково сплачували внески, а саме сплачено в вересні 2021 року - 985,50 грн; у жовтні 2021 року 1 744,48 грн; у січні 2022 року - 2 644 грн; у лютому 2022 року - 3 000 грн. Факт часткової сплати внесків на утримання будинку є підтвердженням прийняття з боку боржників вимог статуту та обов`язку сплати внесків на утримання будинку. 30.06.2023 року відповідачам було скеровано претензію щодо добровільного погашення заборгованості, в іншому випадку ОСББ змушене буде звертатися до суду для примусового стягнення. Однак, подальшого виконання, закріпленого Статутом обов`язку зі сплати заборгованості за внесками так і не відбулося. 04.04.2024 року позивач в особі свого представника звернулись з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Малиновського районого суду міста Одеси, зазначаючи про загальну сума заборгованості станом на 29.03.2024 р. - 29 551,84 грн. Представник ОСББ «Рекордна 19»про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, заперечень щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечувала, про що подала заяву. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та відповідачами не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. 13.06.2024 року року Малиновським районним судом було винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на наступне. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 332141667 від 12.05.2023 року. У вказаному будинку створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рекордна 19». Згідно п. 11. Розділу III Статуту ОСББ «Рекордна 19», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно п. 2. Розділу IV Статуту, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників . Рішенням загальних зборів Об`єднання (Протокол № 5/2021) від 21.05.2021 року встановлений розмір щомісячних внесків співвласників на рахунок ОСББ «Рекордна 19», який складається з розрахунку 7,50 грн. на 1 кв.м. Відповідно до п. 2. Розділу 5 Статуту співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Протягом 2021 - 2023 років [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частково сплачували внески, а саме сплачено в вересні 2021 року - 985,50 грн; у жовтні 2021 року 1 744,48 грн; у січні 2022 року - 2 644 грн; у лютому 2022 року - 3 000 грн. Факт часткової сплати внесків на утримання будинку є підтвердженням прийняття з боку боржників вимог статуту та обов`язку сплати внесків на утримання будинку. 30.06.2023 року відповідачам було скеровано претензію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна сума заборгованості станом на 29.03.2024 р. складає 29 551,84 грн. Згідност.\~319\~Цивільного кодексу\~України визначено, що власність зобов`язує. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України). Згідно із ст. ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Також відповідно до ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19\~цього ж\~Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За змістом статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (далі - Правил) затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572(в редакції постанови Кабінету Міністрів №5 від 14 січня 2009 року, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 1 статті 20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини 3статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно ст. 17 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Виходячи з положень\~ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний в тому числі: забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20\~цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16). Таким чином, відповідачі, як споживачі житлово-комунальних послуг та співвласники квартири квартири [ADDRESS] , повинні сплачувати кошти за отриманні ними послуги, проте не виконують своїх обов`язків у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачами не надано відповідних доказів на спростовування факту не надання їм, відповідних послуг ОСББ «Рекордна 19», або ж надання послуг іншою особою, а також надання таких послуг неналежним чином. Також відповідачами не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів заявленої позивачем заборгованості. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 3 028,00 грн., відповідно до платіжної інструкції № 290 від 29.08.2023 року на суму 268,40 гривень та платіжної інструкції № 525 від 03.04.2024 року на суму 2759,60 гривень. Крім того, 01 травня 2023 року позивач та адвокат Павленко А.Л. уклали договір юридичного супроводу господарської діяльності ОСББ № 27/05 . Представник позивача також просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані із наданням правової допомоги за направлення претензії в розмірі 400 грн, компенсація витрат поштових послуг за направлення претензії в розмірі 47 грн та підготовку, складання заяви про видачу судового наказу, скерування її до суду та отримання відповідного рішення суду у розмірі 2000 грн, а також складання позовної заяви, скерування її до суду та отримання відповідного рішення суду у розмірі 4000 гривень, а загалом 6447 гривень. Відповідно до Рахунку-фактури №27/05-3 від 30.06.2023 року та платіжної інструкції №365 від 26.07.2023 року позивач поніс витрати за направлення претензії в розмірі 400 грн, компенсація витрат поштових послуг за направлення претензії в розмірі 47 грн, в загальному 447 грн. Відповідно до Рахунку-фактури №27/05-6 від 21.07.2023 року та платіжної інструкції №352 від 26.07.2023 року позивач поніс витрати на складання заяви про видачу судового наказу, скерування її до суду у розмірі 2000 грн. Відповідно до Рахунку-фактури №27/05-14 від 29.03.2024 року та платіжної інструкції №523 від 03.04.2024 року позивач поніс витрати на складання проекту позовної заяви, подання її до суду тощо у розмірі 4000 грн. Вказані витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Відповідне положення міститься у Постанові ВП ВС від 12.05.2020 №904/4507/18 (12-171гс19), де суд зазначив: «Відмовляючи у задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн, передбаченому пунктом 4.2 додаткової угоди № 2 від 28 вересня 2018 року, суди не врахували, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, то ж належить до судових витрат, не навели доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача. При цьому загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, складає 12 000 грн, що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару». Верховний Суд у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020 приходить до висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved