Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 05 липня 2024 року позивач з звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.02.2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22038000291123, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 225 876,24 грн на споживчі потреби. Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також здійснити всі інші платежі за кредитом. Однак відповідач [PERSON] , свої обов`язки за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 25 липня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначив судове засідання на 27 серпня 2024 року. 02 серпня 2024 року представниця позивача подала заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 27 серпня 2024 року та 23 вересня 2024 року суд відклав розгляд справи з причини неявки в судове засідання відповідача. 07 жовтня 2024 року відповідач повторно не з`явився, був повідомлений належним чином про судове засідання. Поштові відправлення повернуті на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що є належним повідомленням (пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України) Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої, другої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Системне тлумачення частини четвертої статті 223, частини першої статті 280 ЦПК України свідчить, що вирішення питання щодо проведення заочного розгляду справи належить до дискреційних повноважень суду. 07 жовтня 2024 року суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України. Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи та поданням представником позивача заяви про розгляд справи без участі (частина друга статті 247 ЦПК України). ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 06.02.2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22038000291123. Згідно з пунктом 1.1 договору Банк надав клієнту грошові кошти (кредит) в тимчасове платне користування на споживчі потреби. А клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені Договором, а також здійснити всі інші платежі у встановлених Договором розмірах і строках, та виконати зобов`язання за Договором в повному обсязі. Банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: -сума виданого кредиту: 225 876,24 грн. -дата надання кредиту: 06.02.2020 року. -кінцева дата погашення кредиту: 06.02.2025 року. -цільове призначення - на споживчі потреби -щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 3% від суми кредиту; -процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, -процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість - 56,0 % -річних. Відповідач мав здійснювати платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів, які є обов`язковим платежем. Дати погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в розділі 4 цього договору (п. 2.2. кредитного договору). Факт отримання коштів підтверджується випискою по банківському рахунку за період з 06.02.2020 по 03.05.2024. Відповідач прострочив повернення коштів, останній платіж здійснив в лютому 2022 року. 27 червня 2023 року Банк на адресу відповідача направив вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на 23.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 233 021,27 грн, який складається з: 179 937,15 грн - залишку простроченого кредиту; 3,25 грн залишку прострочених відсотків; 53080,87 грн - залишку простроченої комісії. Оцінка суду Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1049 ЦПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Позивач свої зобов`язання за договором виконав - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Однак відповідач зобов`язання за цим договором не виконав, не повернув кредитні кошти в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Позивач належним чином довів наявність заборгованості відповідача за кредитним договором, надавши суду детальний розрахунок. Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростували цей розрахунок або підтвердили повне або часткове погашення заборгованості. Враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає, що позивач довів свої позовні вимоги. З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved