Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просила суд встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. У обґрунтування заяви заявниця зазначила, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON] , з яким вона постійно проживала і здійснювала догляд. Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, а саме будинок [ADDRESS] . Заповіту за життя [PERSON] не складав. В січні 2023 року вона звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого. Однак нотаріусом їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем і протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Її дядько [PERSON] був інвалідом з дитинства, йому була встановлена1 група інвалідності. За станом здоров`я він не міг обслуговувати себе самостійно в необхідному обсязі, потребував сторонньої допомоги та догляду. До 1999 року вона доглядала за дядьком разом з її батьком [PERSON] , однак [INFO] батько помер. Після смерті її батька [PERSON] , дядько залишився один і вона була для нього єдиною близькою людиною, він почав часто хворіти і його стан здоров`я погіршився. З 2015 року заявниця була вимушена оселитися разом з дядьком в його будинку [ADDRESS] щоб йому допомагати. До дня його смерті вона проживала разом з ним вела спільне господарство, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідно заявниці для отримання спадщини. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні представник заявника, заявниця, кожен окремо заяву підтримали, просили її задовольнити посилаючись на доводи наведені в заяві. Представник Першої Павлоградської державної нотаріальна контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, покладаються на рішення суду. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що він є рідним братом заявниці. Їх дядько [PERSON] був інвалідом 1 групи, ніколи не працював, не був одружений, не мав дітей. За ним раніше доглядав їх батько [PERSON] , який був рідним братом [PERSON] . Однак після смерті їх батька дядько залишився один і почав сильно хворіти. Сестра разом із своєю сім`єю переїхала жити до нього і здійснювала за ним постійно догляд. Вони проживали спільно однією сім`єю. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та встановивши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1\~постанови № 5 Пленуму Верховного суду від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідки № 2917 від 07 червня 2023 року [PERSON] , 1955 року народження був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] один на момент його смерті. Заявниця з метою отримання спадщини звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини нею не була подана своєчасно. Крім того, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований один. (а.с. 12) Заявниця є племінницею [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про народження [PERSON] , свідоцтвом про шлюб відповідно до якого вона змінила прізвище. Як пояснила заявниця, її дядько був інвалідом 1 групи, ніколи не працював, не мав родини та дітей і завжди потребував сторонньої допомоги. Таку допомогу йому надавав її батько [PERSON] . Однак [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька заявниця продовжувала доглядати за дядьком а з 2015 року вимушена була оселитися разом з ним, оскільки він почав часто хворіти. На підставі ч.ч. 3, 5ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з актом складеним 23.09.2023 року головою квартального комітету № 49 та засвідченим сусідами, [PERSON] , з 2015 року проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , допомагала по господарству та доглядала за ним до моменту його смерті. (а.с. 20) Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст.\~1299\~ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Згідно положень ч. 2 ст.\~1120\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно спільно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за місцем реєстрації останнього:\~ [ADDRESS] , однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved