Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Процесуальні дії у справі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь товариства суму заборгованості: -за кредитним договором №06761-10/2021 у розмірі 35040 грн., з яких: 9600,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 25440,00 грн. - заборгованість за відсотками; -за кредитним договором №3262801554/476751 в розмірі 34366,25 грн., з яких 9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24866,25 сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №06761-10/2021. Невід`ємною частиною вказаного договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. За умовами вказаного договору Товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на визначених договором умовах. Надалі між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №21092022 від 21.09.2022, відповідно до якого останньому як новому кредитору передано право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] у сумі 35040 грн., з яких: 9600,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 25440,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора, що призвело до виникнення заборгованості у вищевказаному розмірі. З моменту отримання права вимоги, позивач не нараховував штрафних санкцій відповідачу за вказаним договором. Крім того, 06.10.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3262801554/476751. За умовами вказаного договору Товариство надало відповідачеві фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на визначених договором умовах. Надалі між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, відповідно до якого останньому як новому кредитору передано право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] , але він не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 34366,25 грн., з яких 9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24866,25 сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги, позивач не нараховував штрафних санкцій за вказаними договором. Представник позивача був вчасно та належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, що підтверджується довідкою про доставку документа до електронного кабінету, проте у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив факт укладення кредитних договорів, зазначивши, що він є споживачем банківських послуг і його персональні дані наявні в установах банків могли використати з метою отримання кредитів. Зазначив, що грошові кошти на вказані у позові суми він від кредитних установ не отримував. Крім того, у кредитному договорі з ТОВ «ФК «Інвеструм» взагалі не зазначений номер рахунку. Також, у вказаному договорі зазначено, що він укладений на 16 днів, однак відсотки нараховані за значно більший період. Він не пригадує, чи дійсно належав йому картковий рахунок указаний у кредитному договорі укладеному з ТОВ «ГОУФІНГОУ», оскільки з дати укладення договору пройшов значний проміжок часу. Також, відповідач зазначив, що позивач не надав виписок із рахунку та квитанції на підтвердження перерахування кредитних коштів. Крім того, позивач не долучив копії договорів факторингу. Неявка належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Заяви(клопотання) учасників справи 04.09.2024 представник позивача надав клопотання про долучення доказів та витребування доказів судом. 12.09.2024 надійшло клопотання відповідача про відкладення судового розгляду та поновлення процесуального строку на подання відзиву та клопотань. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 26.08.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження ( без повідомлення) виклику сторін. Ухвалою суду від 06.09.2024 клопотання представника позивача про долучення доказів та витребування доказів судом залишене без розгляду. Ухвалою суду від 13.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позов, здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення) виклику сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд установив, щовідповідно до умов Договору про надання фінансового кредиту № 06761-10/2021від 09.10.2021, укладеного між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] у електронній формі, товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 9600 грн. строком на 16 днів до 24.10.2021. За користування кредитом відповідач зобов`язався сплатити 912,5% річних від суми кредиту у розрахунку 2,5% на добу. Кредит надається на реквізити платіжної банківської картки. У разі несплати кредиту у встановлений договором строк, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 2,5 % за добу (п. 2.3 Договору). Пунктом 3.1.4 вказаного Договору передбачене право товариства без згоди Клієнта поступитися своїм правом вимоги за договором третій особі, у зв`язку з чим відбудеться зміна сторони - Кредитодавця за цим договором. Відповідно до п. 4.3 Договору, у разі якщо Клієнт не повернув кредит у визначений договором строк, проценти передбачені в п.1.3 Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але не більше 90 календарних днів починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання. Вказаний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У розділі 7 Договору, зазначені ІПН відповідача, номер ІD картки, адреса, номер телефону. Номер рахунку позичальника не зазначений.(а.с. 8-10). Відповідно витягу з Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022, укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором № 06761-10/2021від 10.09.2021 на загальну суму боргу 35040,00 грн. з яких 9600,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 25440,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акту прийому-передачі Реєстру Боржників. (п. 1.2; 1.6 Договору) Акт прийому передачі між сторонами вищевказаного договору факторингу був підписаний 21.09.2022 (а.с. 11-14). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 06761-10/2021від 09.10.2021, виконаного ТОВ "ЄАПБ", заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 31.05.2024 за період з 21.09.2022 по 31.05.2024 склала 35040 грн., з яких: 9600,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 25440,00 грн. - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги, розмір заборгованості не збільшувався. (а.с. 15). Крім того, відповідно до умов Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3262801554/476751 від 06.10.2021, укладеного у електронній формі між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] товариство надало відповідачу фінансовий кредит у сумі 9500 на умовах строковості, зворотності, платності строком на 21 день до 26.10.2021. За користування кредитом [PERSON] зобов`язався сплатити товариству 638,75% річних від суми кредиту у розрахунку 1,75% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної клієнтом. (п. 1.1- 1.4 Договору). Сума коштів вважається наданою у день здійснення банківського переказу товариством, від цього дня починається відлік перебігу строку оплати. (п. 1.7 Договору). Пунктом 3.1.4 Договору передбачене право товариства відступити право вимоги за договором третій особі без згоди клієнта. Відповідно до п. 4.3 Договору, у разі якщо Клієнт не повернув кредит у визначений договором строк, проценти передбачені в п.1.3 Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але не більше 90 календарних днів починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання. Вказаний договір з боку [PERSON] підписаний електронним підписом [NUMBER] також позичальник вказав рахунок № [NUMBER] . (а.с. 19-21). Відповідно до витягу з Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №3262801554/476751 від 06.10.2021 на загальну суму боргу 34366,25 грн., з яких 9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24866,25 сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Підписаний стронами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу прав вимоги від клієнтеа до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. (п. 1.2 Договору) Акт прийому-передачі реєстру боржників між сторонами вищевказаного договору факторингу був підписаний 19.04.2022 (а.с. 22-25). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, №3262801554/476751 від 06.10.2021, виконаного ТОВ "ЄАПБ", заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 31.05.2024 за період з 19.04.2022 по 31.05.2024 склала 34366,25 грн., з яких 9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24866,25 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги, розмір заборгованості не збільшувався. (а.с. 26). Як убачається з матеріалів справи, на час укладення договорів в факторингу позивач належав до фінансових установ, які мають право здійснювати такий вид фінансових послуг як факторинг.(а.с.37-39) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"(далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. (частина 12 статті 11 Закону). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору Договори про надання фінансового кредиту № 06761-10/2021 від 09.10.2021 та №3262801554/476751 від 06.10.2021 підписані позивачем та відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, що відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином кредитний договір укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони у досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим він відповідно до ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене заперечення відповідача щодо факту укладення кредитних договорів, є необґрунтованими. Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вищевказані договори про надання кредитів та відступлення прав вимоги не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, а тому у відповідності до положень ст.6, 204, 627, 629, 1083 ЦК України є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання. Водночас, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч вказаним вимогам, позивач не надав первинних документів, на підтвердження перерахування грошових коштів за договорами про надання фінансового кредиту № 06761-10/2021 від 09.10.2021 та №3262801554/476751 від 06.10.2021. Розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами, надані позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості [PERSON] . Окрім того, у договорі про надання фінансового кредиту № 06761-10/2021 від 09.10.2021 номер рахунку позичальника не зазначений. Долучені до позовної заяви розрахунки заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту № 06761-10/2021 від 09.10.2021 та №3262801554/476751 від 06.10.2021, виконані позивачем, а не первісними кредиторами та стосуються періодів після відступлення права вимоги, інформація вказана у них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути прийнята як достовірна, а вказані розрахунки не є належними доказами наявності заборгованості у зазначеному розмірі. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості за за договорами про надання фінансового кредиту № 06761-10/2021 від 09.10.2021 та №3262801554/476751 від 06.10.2021. Таким чином, позов ТОВ «ФК «ЄАПБ»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту № 06761-10/2021 від 09.10.2021 та №3262801554/476751 від 06.10.2021 не підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з огляду на відмову у задоволенні позову, судові витрати слід залишити з позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed