Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з Головного\~управління Державної\~казначейської служби\~України у\~Харківській області\~на його\~користь з\~рахунок коштів\~Державного бюджету\~України шляхом\~списання коштів\~з єдиного\~казначейського рахунку\~відшкодування суми\~матеріальної шкоди\~у розмірі\~509\~150,00\~грн.\~та суми\~моральної шкоди\~у розмірі\~5\~500\~000,00\~грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 12.02.2018 року прокурором Харківської обласної прокуратури в межах кримінального провадження №42016221090000240 від 27.12.2016 року йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК України. 23.02.2018 року постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Сльота Є.С. у кримінальному провадженні №42016221090000240 від 27.12.2016 року його оголошено у розшук. 13.04.2018 року з кримінального провадження №42016221090000240 від 27.12.2016 року в окреме провадження були виділені матеріали за підозрою [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК України, про що внесені відомості до ЄРДР за №42018220000000468 від 13.04.2018 року. В цей же день 13.04.2018 року постановою старшого слідчого [PERSON] досудове розслідування кримінального провадження № 42018220000000468 від 13.04.2018 року за підозрою [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК України зупинено та останнього оголошено у розшук. В ході проведення досудового розслідування у КП №42018220000000468 від 13.04.2018 року за клопотанням сторони обвинувачення застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі дозвіл на затримання підозрюваного (4 клопотання), подано 4 клопотання про застосування запобіжного заходу, про тимчасовий доступ до речей та документів, накладення арешту на майно. 17.11.2020 року ним подано до Харківської обласної прокуратури вимогу про відшкодування завданої шкоди. 11.12.2020 року постановою заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції обласної прокуратури Чечина М.Ю. у задоволенні його вимоги про відшкодування шкоди відмовлено. 12.01.2021 року Харківською обласною прокуратурою у задоволенні скарги на постанову від 11.12.2020 року відмовлено та роз`яснено право звернутися до суду. Він сплатив грошову суму у розмірі 499150,00 грн. за надання правової допомоги на підставі укладеного Договору про надання правової допомоги №1/КВ-2019 від 31.01.2019 року між [PERSON] та Адвокатським Бюро «Юрія Кісельова», оплата підтверджується рахунками на оплату №4 від 31.01.2020 року на суму 311050,00 грн., рахунком №6 від 18.05.2020 року на суму 188100,00 грн. та квитанціями АТ КБ «Приватбанк» про перерахування грошових коштів; актами приймання-передачі наданих правових послуг з деталізованим описом та їх вартістю. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 5500000,00 грн., оскільки він незаконно перебував під слідством з 12.02.2018 року по 19.05.2020 року, незаконні дії осіб, які здійснювали досудове розслідування призвели до погіршення стану його здоров`я, як особи, що перебуває на обліку у державних медичних установах. Починаючи з 23.02.2018 року по червень 2020 року позивач перебував у національному розшуку, а відомості про це були внесені до відповідних електронних систем органів Міністерства внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Державної прикордонної служби України та інших. Тривалі протиправні та незаконні дії у відношенні до нього призвели до значних моральних страждань, завдання психологічних травм. Представником відповідача Харківської обласної прокуратури подано відзив, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач [PERSON] з 30.01.2018 року по 19.05.2020 року перебував під слідством, а саме 27 місяців 19 днів. Розмір шкоди визначається у відповідності зі ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами поміркованості, розумності та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір витрат на правову допомогу необґрунтований, не доведено, що таки витрати були необхідними та неминучими. Представником відповідача Державної казначейської служби України подано відзив в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що відсутні підстави для стягнення судових витрат з Казначейства або Державного бюджету, тому такі витрати мають бути покладені на сторону, внаслідок неправомірних дій якої виник спір. Позовні вимоги щодо стягнення коштів з органу Казначейства моральної та матеріальної шкоди є необгрунтованими і такими, що не відповідають встановленому законом способу захисту порушеного права. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.07.2021 року замінено неналежного відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області на належного відповідача Державна казначейська служба України. Розпорядженням Голови Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На виконання вищевказаного розпорядження Комінтернівським районним судом м. Харкова справи, які перебували на розгляді в суді були передані до Ленінського районного суду м. Полтави. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.10.2022 року дану справу прийнято до розгляду, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.07.2023 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Боговського Д.Є. від 03.08.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження. В ході підготовчого судового засідання було замінено позивача [PERSON] на його правонаступників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача Харківської обласної прокуратури прокурор Штефан Є.О. в судовому\~засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.02.2018 року [PERSON] , [INFO] , прокурором Харківської області складено та вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України в межах кримінального провадження №42016221090000240 від 27.12.2016 року. 13.04.2018 року з кримінального провадження №42016221090000240 від 27.12.2016 року в окреме провадження були виділені матеріали за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, про що внесені відомості до ЄРДР за №42018220000000468 від 13.04.2018 року. 13.04.2018 року постановою старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області Сльота Є.С. досудове розслідування кримінального провадження № 42018220000000468 від 13.04.2018 року за підозрою [PERSON] у кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України зупинено та останнього оголошено у розшук. Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 року відносно [PERSON] надавався дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали 6 місяців. Постановою прокурора Прокуратури Харківської області Чечин М.Ю. від 19.05.2020 року, кримінальне провадження №42018220000000468 від 13.04.2018 року за підозрою [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Листом Прокуратури Харківської області від 31.07.2020 року, [PERSON] повідомлено про право звернутися з вимогою протягом 6 місяців про відшкодування моральної шкоди, сум за надання юридичної допомоги, відповідно до Закону України\~«Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». 17.11.2020 року [PERSON] на адресу прокуратури Харківської області складено письмову вимогу відшкодування останньому грошової суми у розмірі 509150,00 грн. сплачених у зв`язку з поданням юридичної (правової) допомоги на підставі укладеного Договору про надання правової допомоги №1/КВ-2019 від 31.01.2019 року між [PERSON] та Адвокатським Бюро «Юрія Кісельова», на підставі укладеного договопу між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Тихоненков, Надоля, Шадрін та соратники», та грошової суми у розмірі 5500000,00 грн. завданої моральної шкоди. Постановою прокурора Харківської обласної прокуратури Чечин М.Ю. від 11.12.2020 року, [PERSON] відмовлено у задоволенні вимоги про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури, а саме витрат на правову допомогу у сумі 509150,00 грн. та моральної шкоди у сумі 5500000,00 грн. В підтвердження витрат на правову допомогу надані договір про надання правової допомоги №1/КВ-2019 укладений 31.01.2019 року між Адвокатським бюро «Юрія Кісельова» та [PERSON] , додаткова угода №1 від 31.01.2019 року до Договору №1/КВ-2019 року від 31.01.2019 року, де зазначено що предметом договору є правова допомога по кримінальному провадженню №42018220000000468 від 13.04.2018 року за підозрою [PERSON] за ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України, [PERSON] за ч.5 ст.191 КК України на стадії досудового розслідування, досудового слідства, судового розгляду чи розгляду слідчими суддями, а також надана додаткова угода №3 від 29.01.2020 року до Договору №1/КВ-2019 року від 31.01.2019 року, в якій зазначено строк дії договору до 29.01.2021 року включно, але у будь-якому випадку до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Також надані акти приймання-передачі наданих послуг з детальним описом виконаних послуг, а саме акт приймання-передачі наданих послуг №4 від 31.01.2020 року на загальну суму 311050,00 грн., та акт надання послуг №6 від 18.05.2020 року на загальну суму 188100,00 грн. Як вбачається з детального опису наданих послуг та їх вартості, послуги надавалися також в суді першої, апеляційної інстанції, в Вищому антикорупційному суді та Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду. Подавалися адвокатські запити до Прокуратури Харківської області, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, НАБУ, а також скарги, клопотання, заяви. Відповідно до дублікатів квитанцій АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] в жовтні 2020 року на рахунок АБ «Юрія Кісельова» сплачено грошові кошти на загальну суму\~499150,00 грн. за правову допомогу відповідно до Договору 1/КВ-2019 від 31.01.2019 року. [INFO] помер [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) 08.09.2021 року складено відповідний актовий запис № 16468. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до\~ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно зі\~ст.2 ЦК України\~держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. Згідно\~ст.56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.1\~ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Відповідно до ч. 3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя В цивілістичній доктрині під моральною шкодою розуміються фізичні та душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, якими порушуються її особисті немайнові блага або посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. По своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Саме тому у ч.3 ст. 1230 ЦК передбачено правило, що спадкується право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене та факт того, що [PERSON] помер на стадії розгляду справи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди на користь позивачів не підлягають задоволенню. Також, суд прийшов до висновку про недоведеність витрат позивача на правову допомогу в сумі 509150,00 грн., з наступних підстав. Відповідно до ст.30 Закону України «Про\~адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.\~Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.\~При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини , присуджуючи судові витрати на підставі «Схід/захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Дослідивши надані позивачем документи в підтвердження витрат на правову допомогу, суд зазначає, що в Договорі про надання правової допомоги №1/КВ-2019 від 31.01.2019 року та додаткових угодах №1, №2, №3 до нього, відсутній розмір гонорару адвоката, а також в порушення закону відсутній порядок обчислення гонорару. Дослідивши детальний опис наданих послуг (складених документів) та їх вартість, суд не може зробити висновок про їх необхідність та неминучість, оскільки правові документи були складені та подані не тільки слідчому, який здійснював досудове розслідування, процесуальному керівнику, а й в інші державні установи та суди, президенту України, Вищої ради правосуддя, громадські організації, та такі документи складені в більшості, крім того, в описі зазначено, що послуги надані з представництва інтересів Замовника не тільки в органах досудового розслідування, але й в судах. Доказів того, що певний захисник, був допущений до представництва інтересів підозрюваного на досудовому розслідуванні, та що цей захисник є працівником Адвокатського бюро «Юрія Кісельова», на ім`я якої здійснено оплату за надані правові послуги, позивачем не надано. Крім того, недоведена обґрунтованість саме такого розміру правових витрат, оскільки договором взагалі не обговорювався порядок обчислення гонорару адвоката. Крім, того відповідно до наданих дублікатів квитанцій встановлено, що виплати за договором№1/КВ-2019 від 31.01.2019 року здійснені 28.10.2020 та 29.10.2020 тобто більш ніж через півтора року після його укладення. Всі розрахунки здійснені вже після 19.05.2020, коли прокурором прийнято рішення про закриття кримінального провадження №42018220000000468 від 13.04.2018 року за підозрою [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. До матеріалів справи не надано договір про надання правової допомоги укладеного між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Тихоненков, Надоля, Шадрін та соратники», перелік наданих послуг, акт виконаних робіт. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed