Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

08.07.2024 року М(Т)СБУ звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування зазначивши, що 09.12.2019 року в м. Луцьку, [PERSON] , керуючи транспортним засобом AUDI A6, н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом GREAT WALL Hover, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі ДТП). Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2020 року у справі № 161/20632/19 відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу GREAT WALL Hover, д.н.з. [NUMBER] , розмір заподіяної шкоди становить 12374,31 грн. Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. У свою чергу, потерпілий [PERSON] звернулася до М(Т)СБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування. Як наслідок, позивачем здійснено регламентну виплату в сумі 12374,31 грн. на відшкодування заподіяної у ДТП шкоди. Також, М(Т)СБУ понесено витрати на визначення розміру збитку в сумі 1530 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то останній, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу М(Т)СБУ завдану шкоду. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь М(Т)СБУ завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 13904,31 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у своєму позові просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 4-зворот). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 09.12.2019 року о 20:45, в м. Луцьку по вул. Дубнівська, 105, [PERSON] керуючи транспортним засобом AUDI A6, н.з. [NUMBER] , під час перевлаштування з правої смуги в ліву, маючи намір розвороту, не надав дорогу транспортному засобу GREAT WALL Hover, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2020 року у справі № 161/20632/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 09.12.2019 року о 20:45, в м. Луцьку по вул. Дубнівська, 105 (а.с. 8). Так, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону № 1961-IV, - з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Судом також встановлено, що на момент настання розглядуваної ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахованою не була. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону № 1961-IV, - М(Т)СБУ, є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у М(Т)СБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, - М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV, - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (М(Т)СБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 05.02.2020 року потерпіла у ДТП особа [PERSON] звернулася до М(Т)СБУ із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону № 1961-IV. Зокрема, потерпілим було подано заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 12-17). На підставі звіту про оцінку транспортного засобу GREAT WALL Hover, д.н.з. [NUMBER] , № 20/4018, складеного 02.03.2020 року СОД ФОП [PERSON] (а.с. 18-28), М(Т)СБУ 17.03.2020 року здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 12374,31 грн. (а.с. 39). Крім того, М(Т)СБУ було понесено витрати на визначення розміру збитку 25.03.2020 року сплачено 1530 грн. СОД ФОП [PERSON] за виготовлення звіту (а.с. 39-зворот.) Таким чином, [PERSON] внаслідок вчинення з його вини ДТП, яка мала місце 09.12.2019 року о 20:45, в [ADDRESS] , завдав М(Т)СБУ матеріальну шкоду в загальному розмірі 13904,31 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 2 ст. 38 Закону № 1961-IV передбачено, що М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із наведеного вище слідує, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13904,31 грн., а тому суд вважає заявлені позовні вимоги М(Т)СБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в повній мірі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевикладеної норми закону слідує, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 3028 грн. понесені останнім при сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved