Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

12.06.2024 р. Мєшнік К.І., який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Монобанк» від 24.07.2018 р. у розмірі 187089,20 грн. станом на 21.03.2024 р. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на укладення між АТ «Універсал Банк» та відповідачем - [PERSON] договору про надання банківських послуг «Monobank» від 24.07.2018 р. відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, який у подальшому збільшився до 150000,00 грн. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 24.07.2018 р. щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень. 13.08.2024 р. від представника відповідача адвоката Кравинської Ю.В. надійшов відзив у справі. Відповідач визнає позов частково, а саме щодо стягнення заборгованості у розмірі 67740,80 грн. Заборгованість у розмірі 119348,40 грн. нарахована безпідставно. У заперечення проти позовних вимог вказує на непогодження сторонами умов кредитування, нарахування відсоткової ставки, оскільки відповідачем підписано лише заяву-анкету, яка не містить таких умов. Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Монобанк» не можуть вважатися частиною умов кредитного договору від 24.07.2018 року, так як вказані умови набули чинності лише з 27.11.2021 р. 17.09.2024 р. надійшла відповідь на відзив у якій зазначає, що підписанням заяви-анкети відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та тоимав їх примірники у мобільному додатку. Вказані документи містять всі істотні умови договору, у тому числі ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту. Без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку «Монобанк». Щодо тверджень відповідача про непогодження розміру кредитного ліміту, вказує, що нею особисто ініціювалось підпищення суми кредитного ліміту шляхом подання позивачу відповідних заявок у застосунку. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ "УніверсалБанк" запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати в розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УніверсалБанк" опубліковані на офіційному сайті Банку. 24.07.2018 року [PERSON] звернулась до АТ "УніверсалБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.07.2018 року. Положеннями Анкети-заяви встановлено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Крім того, в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, зазначено, що остання просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 20000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Як вбачається із довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, встановлений відповідачу кредитний ліміт поступово збільшувався та 28.01.2021 р. досяг 150000,00 грн. Твердження відповідача щодо непогодження сторонами розміру кредитного ліміту спростовується матеріалами справи. Як вбачається з наданих позивачем копій електронних доказів, відповідач самостійно ініціювала неодноразово підвищення розміру кредитного ліміту у додатку «Монобанк». У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором від 24.07.2018 року належним чином не виконала. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Згідно статті 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Положеннями статті 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 8 статті 11 цього Закону передбачено, що в разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється в довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно ч. 12 ст. 11 цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 цього Закону встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У додатках до Умов обслуговування рахунків фізичної особи (Тарифи за карткою Monobank) друкованим текстом в графі "позичальник" зазначено, що ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису. До позовної заяви позивачем додано, зокрема, копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за договором від 24.07.2018 року станом на 21.03.2024 року, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17. В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг, яка підписана [PERSON] , не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитом, не зазначені умови щодо сплати пені та комісії, тобто сторони в розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення процентів, пені та комісії. При цьому, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки) не підписані власноручним підписом [PERSON] .. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.07.2018 року, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо процентної ставки, умови щодо сплати пені та комісії. Враховуючи, що дані витяги не підписані відповідачем власноручно, так і не надано позивачем доказів підписання їх електронним цифровим підписом відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 24.07.2018 року між АТ "УніверсалБанк" та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. Однак суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову АТ "Універсал Банк" в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, наданого відповідачу у користування у межах встановленого кредитного ліміту, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 24.07.2018 р., які останньою не повернуто позивачу. Факт надання та використання кредитних коштів підтверджується випискою про рух коштів по картці від 16.09.2024 р. за пероід з 25.10.2018 р. по 01.11.2022 р. Вимогами позову є стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в розмірі 187089,20 гривень. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту в розмірі 187089,20 гривень розрахована помилково та безпідставно, оскільки позивач обчислив суму заборгованості в такому розмірі шляхом збільшення тіла кредиту на розмір відсотків. Однак жодними умовами анкети-заяви чи іншої угоди між сторонами не передбачено. Враховуючи, що відповідач отримав кредит у розмірі 150000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, тоді і заборгованість за тілом кредиту складає 150000,00 грн. З огляду на викладене та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" " не повернуті, а також застосовуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, з [PERSON] на користь АТ "УніверсалБанк" підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 150000,00 гривень (заборгованість за тілом кредиту) у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial