Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Представник позивачки, посилаючись на те, що: -позивачка з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 лютого 2002 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] ; -шлюбні відносини у сторін фактично припинені, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства; -шлюб сторін носить формальний характер, їхні відносини уже тривалий час мають негативний характер та між ними відсутнє взаєморозуміння;\~\~\~ -продовжувати такі шлюбні відносини сторони не бажають, надання їм строку на примирення не виправить ситуації, яка склалася в сім`ї і триває уже довгий час, а спроби примиритися не принесли жодних позитивних результатів, звернувся до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подав до суду клопотання /а.с.4/, згідно якого позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, просив розглянути справу в його відсутність та в відсутність позивачки, проти винесення заочного рішення не заперечував. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.20-22/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивачки, представника позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 5 лютого 2002 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини /а.с.5,9/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У своєму позові позивачка посилається на те, що: -шлюбні відносини між ними фактично припинені, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства; -їх шлюб носить формальний характер, їхні відносини уже тривалий час мають негативний характер та між ними відсутнє взаєморозуміння;\~\~\~ -продовжувати такі шлюбні відносини вони не бажають, надання їм строку на примирення не виправить ситуації, яка склалася в сім`ї і триває уже довгий час, а спроби примиритися не принесли жодних позитивних результатів. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачкою спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Спору про місце проживання неповнолітної дитини та про спільно нажите майно сторони не заявляють. Згідно платіжної інструкції /а.с.12/ - позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211грн.20коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved