Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач [PERSON] зазначає, що 09 серпня 2003 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. В шлюбі народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2022 року. З липня 2021 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] , по теперішній час проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання [PERSON] з ним з липня 2021 року встановлено рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2022 року у справі №208/6598/21. З 2021 року по теперішній час він самостійно утримує та виховує їх доньку [PERSON] . Відповідачка самоусунулася від виховання доньки, не спілкується з нею, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідачка не надає, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Відповідачка з 2021 року взагалі не цікавиться життям їх доньки, не вітає її на день народження та інші свята, не знає чим донька цікавиться, які книжки та які відомі персонажі їй подобаються, які має бажання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Відповідачка, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Відповідачка офіційно не працевлаштована, веде аморальний спосіб життя, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі. 26.07.2023 року та 23.10.2023 року він звернувся до служби у справах дітей Кам`янської міської ради зі скаргою на відповідачку та прийняття до неї відповідних заходів. Листом від 07.11.2023 року №0-751вих/01-15 служба у справах дітей повідомила йому, що спеціалістом служби у справах дітей неодноразово здійснювалися дзвінки на номер телефону відповідачки. Але за її номером телефону повідомлялося, що абонент знаходиться поза зоною досяжності, в зв`язку з чим не вдалося провести з відповідачкою профілактичну бесіду. 07.02.2024 року адвокатом було здійснено запит до поліції, щодо надання інформації з приводу того, чи були приводи до поліції, чи притягалась до відповідальності та чи були будь-які заяви у відношенні [PERSON] . Згідно відповіді №44/3079 від 12.02.2024 року згідно статистичних даних ІКС «Єдиний облік» ІПНП встановлено, що відносно [PERSON] у 2023 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.178 КУпАП. Також, він звернувся до психолога, який провів консультацію та надав довідку щодо сприйняття донькою [PERSON] психологічного клімату у родині. Згідно даної довідки є висновок про те, що дитина усвідомлює, що мати нехтує виконанням обов`язків через асоціальний спосіб життя. Отже, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Відсутність будь-якої участі матері у житті їх неповнолітньої доньки [PERSON] є фактором, що травмує її психіку, а збереження батьківства може призвести до одержання відповідачкою в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дитини. Тому позивач просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] \~не з`явилась,\~надала суду\~заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Кам`янської міської\~ради не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 18 березня 2024 року відкрито провадження по справі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, що повторно видане 18 липня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09 серпня 2003 року, актовий запис №241. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим свідоцтвом про народження, актовий запис № 651. Батьком є [PERSON] (а.с.9). Згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-16). Відповідно до акту №1, виданого головою ЖБК №10 «Луч» [PERSON] вбачається, що зі слів сусідів, [PERSON] не мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з січня 2021р., адреса за якою вона фактично мешкає не відома (а.с.17). Відповідно до\~акту №2 виданого головою ЖБК №10 «Луч» [PERSON] вбачається, що [PERSON] , 2008 року народження, проживає за державної реєстрації разом з батьком [PERSON] (а.с.18). Відповідно до довідки №101, виданої 18.07.2023р. Комунальним закладом «Гімназія №12» Кам`янської міської ради, вбачається, що [PERSON] виховує доньку [PERSON] , [INFO] , ученицю 9 класу комунального закладу «Гімназія №12» Кам`янської міської ради. Матір, [PERSON] , за період навчання дитини в закладі не з`являлася, з учителями не спілкувалася, батьківські збори не відвідувала (а.с.19). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.09.2023 року, складеного Службою у справах дітей Кам`янської міської ради, вбачається, що було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дитини є окрема кімната, ліжко для сну, постільна білизна, стіл для навчання, речі відповідно до сезону, речі особистої гігієни, іжа, інше. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). 26.07.2023 року [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Кам`янської міської ради зі скаргою на [PERSON] та прийняття до неї відповідних заходів (а.с.21). Згідно відповіді №44/3079 від 12.02.2024 року, наданої Кам`янським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, вбачається, що згідно статистичних даних ІКС «Єдиний облік» ІПНП встановлено, що відносно [PERSON] у 2023 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.178 КУпАП (а.с.24). В матеріалах справи міститься довідка від 19.02.2024 року, надана психологом [PERSON] . В даній довідці зазначено наступне: «При згадуванні матері дівчина починала поводитись дещо напружено, загальний емоційний фон дитини знижувався. Дитина розказала, що особисто спілкувалась із матір`ю літом 2023 року, тоді [PERSON] повернулась додому в неохайному вигляді... Під час перебування вдома між матір`ю та донькою постійно виникали конфліктні ситуації. Через декілька днів [PERSON] залишила домівку без пояснення причин та не попрощавшись із донькою. Зі слів дівчини зрозуміло, що мати не цікавиться її життям, не приймає участі в вихованні та не підтримує з нею зв`язку жодним чином. Також дитина зазначила, що її мати зловживає алкогольними напоями багато років… Висновок: дитина цілком усвідомлює, що мати нехтує виконанням своїх обов`язків через асоціальний спосіб життя. Наразі ставлення [PERSON] до матері негативне: вона має сильні почуття образи та гніву.» (а.с.25-28). В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 26.07.2024 року, посвідчена приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевим В.О.. В даній заяві [PERSON] зазначає наступне: «Підтверджую, що факти викладені в позовній заяві відповідають дійсності, а саме: я самоусунулася від виховання доньки, не спілкуюся з нею, не піклуюся про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Матеріальної допомоги на утримання доньки не надаю, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток. З 2021 року взагалі не цікавлюся життям своєї доньки, не вітаю її на день народження та інші свята, не знаю чим донька цікавиться. На сьогоднішній день, я проживаю з іншим чоловіком та будую іншу родину. Я, не заперечую проти позбавлення мене, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] .». Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 18.06.2024 року № 8 вих.-20/508 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є недоцільним. Відповідно до ч.ч. 5, 6\~ст. 19 СК України,\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] суду не надала, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved