Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

АТ «ТАСКОМБАНК» звернулось до суду із позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за Кредитним договором № ТКФ 09.06.2017 625-2018\~ у\~ розмірі 2 093682 грн. 86 коп. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.02.2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] , укладено Кредитний договір\~ № ТКФ 09.06.2017 625-2018 з подальшими змінами та доповненнями відповідно Договору про внесення змін та доповнень №1-3 до Кредитного договору, відповідно до умов якого\~ позичальнику було надано кредит у розмірі 1 940 000,00 грн. на споживічі потреби строком користування до 15.02.2028 року.\~ З метою забезпечення виконання основного зобов`язання, 16.02.2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] \~ укладено Договір поруки № Т 11.09.2014 П 542-2018, за яким поручитель взяла на себе зобов`язання відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі [PERSON] ,\~ зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору ТКФ 09.06.2017 625-2018. З метою забезпечення виконання основного зобов`язання, 16.02.2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] \~ укладено Договір поруки № Т 11.09.2014 П 543-2018, за яким поручитель взяв\~ на себе зобов`язання відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі [PERSON] ,\~ зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору ТКФ 09.06.2017 625-2018. У зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань як позичальником, так і поручителями, станом на 28.02.2024\~ року утворилась заборгованість перед Кредитором, яка склала 2 093 682 грн. 86 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 470 232,54 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 623 450,32 грн. Відповідачем, на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що\~ позов є необґрунтованим, недоведеним належними та допустимими доказами з огляду на те, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів.\~ Як вбачається з позовної заяви та доданих матеріалів, до суду з позовом звернулося АТ «ТАСКОМБАНК»,\~ а кредитний договір від 16.02.2018 року на який як на підтвердження своїх вимог посилається позивач укладений між ПАТ\~ «ТАСКОМБАНК». Жодних доказів які б підтверджували факт того, що ПАТ «ТАСКОМБАНК» було перейменовано у АТ «ТАСКОМБАНК»\~ чи було реорганізовано у AT «ТАСКОМБАНК» позивачем не додано. В якості підтвердження факту виконання ПАТ «ТАСКОМБАНК» своїх зобов`язань за кредитним договором, позивачем надано платіжну інструкцію банку №222532314 від 16.2.2018 року. Однак вказана платіжна інструкція не може бути належним доказом факту виконання ПАТ «ТАСКОМБАНК» своїх зобов`язань за кредитним договором. Представник зазначає, що на момент укладення договору в Україні був чинний ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ, тобто на момент укладення кредитного договору, а саме 16.02.2018 року, законодавством не було передбачено такого розрахункового документа\~ як платіжна інструкція. Представник зазначає, що фактично такий розрахунковий документ як платіжна інструкція розпочав застосування у цивільному обороті лише з 01.08.2022 року, тобто більш ніж через 4 роки з дати укладення кредитного договору.\~ Представник позивача скористався своїм правом та скерував до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача обґрунтував свою позицію тим, що не відповідають дійсності твердження відповідача про те, що позивачем не було надано доказів щодо\~ перейменування ПАТ «ТАСКОМБАНК»,\~ адже АТ «ТАСКОМБАНК» долучило до позовної заяви статут АТ «ТАСКОМБАНК» зі змісту п.1.1 якого вбачається, що статут визначає порядок організації діяльності та ліквідації АТ «ТАСКОМБАНК», який виступає правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ\~ «ТАСКОМБАНК». Також, сторона позивача зазначила, що твердження відповідача, що\~ платіжна інструкція не може бути належним доказом факту виконання АТ «ТАСКОМБАНК» в частині надання кредитних коштів, не відповідає дійсності, оскільки\~ Банк, на підтвердження заборгованості за кредитним договором також долучив до позовної заяви первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Враховуючи наведені обставини слід дійти висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Додатково сторона позивача наголошує,\~ що позичальник\~ [PERSON] звертався до Банку із заявою, просив надати згоду на врегулювання проблемної заборгованості за Кредитним договором №ТКФ 09.06.2017 625-2018, що є додатковим свідченням не лише факту простроченої заборгованості, а й факту отримання коштів. Процесуальні дії та рішення у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Ярмола О.Я. Ухвалою суду від 19.06.2024 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.153). 31.07.2024р. на електронну адресу суду\~ надійшла заява представника позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні\~ в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.159-161). Ухвалою судді від 01.08.2024 року задоволено клопотання представника позивача АТ «ТАСКОМБАНК» адвоката Романіва А.А. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів\~ (а.с.172,173) 01.08.2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Телющенко П.П. подав відзив по справі (а.с.175-178). Ухвалою судді від 28.08.2024 року\~ було закрито\~ підготовче провадження по цивільній справі та,\~ призначено\~ справу до судового розгляду по суті (а.с.192,193). 06.09.2024 року через підсистему «Електронний суд» проедставник позивача АТ\~ "ТАСКОМБАНК" подав відповідь на відзив (а.с.197-199 ). В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] , вимоги позову підтримав. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Телющенко П.П. в\~ судовому засіданні не визнав позов, просив відкласти розгляд справи в зв`язку з наміром відповідача врегулювати\~ спір в позасудовому порядку. Представник позивача заперечив відкладення судового засідання. В судовому засіданні 26.09.2024 р. суд відмовив в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Суд, з`ясувавши позицію учасників справи та дослідивши матеріали справи, прийшов\~ до\~ висновку, що позов підлягає до\~ задоволення. Згідно змісту п.1.1 статута АТ «ТАСКОМАНК» вбачається, що Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», виступає правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК». Судом встановлено, що 16.02.2018 року між АТ «ТАСКОМАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ТКФ 09.06.2017 625-2018,\~ з подальшими змінами та доповненнями відповідно Договору про внесення змін та доповнень №1-3 до Кредитного договору, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 1 940 000,00 грн.\~ на споживчі потреби, а позичальник повинен повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, та інші платежі, у встановлені терміни, згідно умов цього Договору. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору дата видачі кредиту 16.02.2018\~ року. Кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 15.02.2028 року. Позичальнику зобов`язується повертати кредит з ануїтетним графіком платежів, який визначено у Додатку1 до цього договору. Платежі з повернення заборгованості по кредиту та сплати процентів за користування ним, оплати вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукуної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 до цього Договору та його невід`ємною частиною. Відповідно до пункту 3.1. Кредитного договору, кредит надається Банком Позичальнику одноразово в повному обсязі на споживчі потреби шляхом переказу коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] , відкритий в Банку, код Банку 339500. Пунктом 3.2 кредитного договору проценти за користування кредитом сплачуються позичальником виходячи із встановленої фіксованої процентної ставки у розмірі 24% процентів річних. Проценти за кредитом та заборгованість за кредитом сплачуються Позичальником в валюті наданого кредиту щомісячно не пізніше 10 числа кожного наступного місяця з дати видачі кредиту та в повному розмірі в день погашення заборгованості на рахунок, вказаний у п.3.6 цього Договору( п.3.4. Кредитного договору). Пунктом\~ 5.2.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом перед Банком, відповідно до п.2.2. Кредитного договору, на рахунок, вказаний у п.3.6 Кредитного договору, шляхом переказу коштів з будь-яких поточних рахунків Позичальника, відкритих у будь-яких установах банків та/або будь-яким іншим не забороненим чинним законодавством способом. Пунктом 5.2.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором, а також суми передбаченої цим Договором неустойки. Відповідно до Договору №2 про внесення змін та доповнень від 16.06.2021 до Кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої процентної ставки у розмірі 20,0% в період з 16.06.2021 по 15.06.2023 (включно) та 24,0% в період з 16.06.2023 по 15.06.2028. Встановлено, що 16.02.2018 року між АТ «ТАСКОМАНК» та [PERSON] \~ укладено Договір поруки №Т 11.09.2014 П 542-2018, за яким поручитель взяла на себе зобов`язання відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі [PERSON] ,\~ зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору № ТКФ 09.06.2017 625-2018. Також, з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, 16.02.2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Договір поруки №Т 11.09.2014 П 543-2018, за яким поручитель взяв\~ на себе зобов`язання відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі [PERSON] зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору ТКФ 09.06.2017 625-2018. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви [PERSON] \~ від 16.02.2018 року АТ «ТАСКОМБАНК» перерахував на рахунок останнього згідно Кредитного договору № ТКФ 09.06.2017 625-2018\~ 1 940 000,00 грн.\~ (один мільйон дев`ятсот сорок грн.) Матеріалами справи підтверджено, що кредитні кошти позичальник [PERSON] \~ отримав і відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № ТКФ 09.06.2017 625-2018\~ від 16.02.2018 року\~ за період з 16.02.2018 року по 28.02.2024\~ року частково погашав кредит (а.с.32). Також, представник відповідача не заперечив факт отримання [PERSON] коштів. В подальшому, внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2024\~ року\~ складає 2 093 682 грн. 86 коп., в тому числі: заборгованість\~ за тілом кредиту в розмірі\~ 1 470 232,54 грн. та заборгованості за відсотками (в т.ч. прострочена) в розмірі\~ 623 450,32 грн. Вказана заборгованість підтверджується випискою по картковому рахунку та розрахунком представника позивача, який не спростований відповідачами. Відповідно до п.3.9 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту), в тому числі достроково, сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або сум неустойки та інших платежів, передбачених цим Договором при настанні будь-якої з наступних обставин: - позичальник не виконав у строк (затримав сплату) свої обов`язки по сплаті частини кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом, передбачених цим Договором, щонайменше за один календарний місяць; - подано позов про визнання недійсним у повному обсязі чи в частині та/або неукладеним Кредитного договору та/або договорів забезпечення виконання Позичальником зобовлязань за Кредитним договори; - порушення інших умов Кредитного договору, договору іпотеки/застави, договору поруки (у разі наявності) або в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та Кредитним договором. Про необхідність дострокової сплати кредиту, процентів за користування ним, та/або сум неустойки з указаних вище підстав Банк своєю вимогою письмово попереджає Позичальника не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів. Сторони дійшли згоди, що датою, з якої починається перебіг строку отримання вимоги, є дата, зазначена на квитанції пошти, що надається Банку відділенням зв`язку при надісланні рекомендованого листа (вимоги) або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане Позичальником особисто у Банку (п.3.9. Кредитного договору). Згідно п.5.1. Договору поруки у випадку невиконання Боржником будь-яких зобов`язань за Основним договором або невиконання зобов`язань у строки, визначені Основним договором, Кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу Поручителя, зазначену в ст. 7 Договору поруки та копію надсилає Боржнику. Згідно п.5.3. Договору поруки, поручитель не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати відправлення вимоги Кредитором (п.5.1. ст.5 Договору Поруки) зобов`язаний погасити суму у розмірі, визначеному у вимозі. Крім того, Поручитель, незалежно від направлення вимоги від Кредитора, повинен здійснити погашення заборгованості за Основним договором в разі прострочення його виконання. Також, матеріалами справи підтверджено, що АТ «Таскомбанк» повідомленнями- вимогами\~ за вих. №3047/70.2\~ від 20.02.2024 року, вих.\~ №3046/70.2 від 20.02.2024 року, вих. №3045/70.2 року, повідомив відповідачів\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про наявність заборгованості за Кредитним договором та про необхідність дострокового повернення кредиту. Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена (а.с.128,130,132). Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст.599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором позичальник порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно із ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну)відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] \~ умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів у встановлені строки, що стало наслідком звернення АТ «ТАСКОМБАНК» до суду за захистом своїх прав та інтересів, шляхом стягнення боргу із боржника та поручителя. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Верховний Суд у своїй постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) наголосив на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позичальником не виконані зобов`язання щодо повернення кредиту, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість\~ за Кредитним договором № ТКФ 09.06.2017 625-2018\~ у\~ розмірі\~\~ 2 093 682 грн. 86 коп. Умовами п.п. 3.2, 3.3 Кредитного договору № ТКФ 09.06.2017 889-2018 від 06.09.2018 року встановлено, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої фіксованої процентної ставки у розмірі 24,00% процентів річних. Нарахування Банком процентів здійснюється з дати видачі суми кредиту позичальнику до дня повного погашення на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, при цьому день повного погашення кредиту в період нарахування процентів не включається. Таким чином, умовами кредитного договору було передбачено відповідальність позичальника у виді сплати процентів як за правомірне користування кредитними коштами, так і за неправомірне користування цими коштами. Крім того, суду не надано безперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання. В ході судового розгляду цієї справи не знайшла свого підтвердження позиція відповідача. Бажання однієї сторони врегулювати з банком спір мирним шляхом не є підставою для відмови в позові.Сторона відповідача не подала належних, допустимих та достатніх доказів тих обставин, на які представник відповідачів посилалася в обґрунтування своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачі взяті на себе зобов`язання за договором не виконали, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасили, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення позовних вимог\~ в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору в сумі 31 405 грн. 25 коп.\~ Таким чином з відповідачів на користь позивача до сплати підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 10 468 грн. 41 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved