Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Сумгаіт, Азербайджан,який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка проживала разом зі [PERSON] , як чоловік та дружина, з 2004 року по день його смерті. Починаючи з лютого 2004 року до 10 квітня 2012 року за адресою: [ADDRESS] ,а з 11 квітня 2012 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами обстеження № № 924,926 від 31.05.2024 року, складеними представниками КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області. Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки не вбачали в цьому потреби. За час проживання однією сім`єю вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, формували сімейний бюджет, купували майно для спільного користування, приймали участь у витратах на утримання житла його ремонт, крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів,що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 28.05.2024 року з виписками,з яких вбачається,що позивачка оплачувала комунальні платежі за квартиру,в якій був зареєстрований померлий; фото світлинами, з яких вбачається,що позивачка разом із [PERSON] проводили свята,відпочинок, тощо. Коли [PERSON] помер,його похованням займалася виключно позивачка, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, товарним чеком №1/19 від 19.03.2024 року про оплату ритуальних послуг,пов`язаних з похованням,довідкою ФОП [PERSON] від 10.06.2024 року вих. № 10/06-2024 про суму отриманої допомоги на поховання. Після його смерті відкрилася спадщина. 31 травня 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Вовк І.В. із заявою про прийняття спадщини. Була заведена спадкова справа №72/2024. Приватним нотаріусом позивачці було роз`ясненого,що для оформлення спадщин їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини,оскільки вона та померлий були зареєстровані за різними адресами. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Позивачка в судове засідання не прибула, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача також до суду не прибув, однак надав заяву, в якій позов визнав, та не заперечував проти його задоволення. Просив розглянути справу у відсутність представника. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить прийняти рішення відповідно до діючого законодавства. Суд, розглянувши заяви сторін, пояснення свідків, перевіривши інші матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Постанова ПВС України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснює, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Сім`я, за частиною 4 статті 3 СК України, створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року у справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Тобто предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені частиною 2 статті 3 СК України. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю (постанова КЦС ВС від 28 серпня 2019 року у справі № 588/350/15-ц, від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та [PERSON] у період існування спірних правовідносин у зареєстрованому шлюбі не перебували та не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 березня 2024 року (а.с.11). Позивачка проживала разом зі [PERSON] , як чоловік та дружина, з 2004 року по день його смерті. Починаючи з лютого 2004 року до 10 квітня 2012 року за адресою : [ADDRESS] ,а з 11 квітня 2012 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами обстеження № № 924,926 від 31.05.2024 року, складеними представниками КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області (а.с.13,14). Вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет до дня його смерті, проживали разом як сім`я, після його смерті здійснила поховання чоловіка (а.с.15-17). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали до суду пояснення в яких вказали, що [PERSON] та померлий [PERSON] дійсно мешкали однією сім`єю з 2004 року як чоловік та жінка, мали спільний побут та бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані правами та обов`язками. Поховання [PERSON] здійснювала позивачка. Позивачка звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріус оглянувши подані заявником документи, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та не прийняла спадщину, а також відсутністю встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини, що підтверджується листом про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2024 року (а.с.19). Також з копії спадкової справи № 72/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що спадкоємцем останнього є [PERSON] . За змістом статей 77 - 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вивчивши заяву та додані до неї документи (докази), врахувавши думку учасників процесу, а також пояснення свідків, які не перебуваючи у родинних стосунках із позивачкою, підтвердили факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю зі [PERSON] , як дружина та чоловік з 2004 року до дня його смерті [INFO] , вели спільне господарство та разом вирішували всі побутові питання, мали взаємні права та обов`язки як подружжя, суд оцінюючи надані докази в їх сукупності, вважає, що позивачем доведено факт її проживання із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по [INFO] , день смерті останнього. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. П`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, що підтверджується правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2023 року по справі № 582/18/21. Факт, про встановлення якого просить позивачка, має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право належним чином оформити спадщину після померлого [PERSON] . З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її спадкових прав, зважаючи на те, що позивачка немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, слід встановити факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, та ведення спільного господарства, на день смерті останнього, з 2004 року, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена належними доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved