Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У червні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення майнової шкоди у розмірі 56 676,00 грн. на користь [PERSON] , моральну шкоду у розмірі 28 338,00 грн. на користь [PERSON] , моральну шкоду у розмірі 28 338,00 грн. на користь [PERSON] , та матеріальну шкоду у сумі 170 028,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що у провадженні СВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області знаходилися матеріали кримінального провадження №12020230000000253 від 23.06.2020 року стосовно [PERSON] , [INFO] за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та ч. 1 ст. 135 КК України. Внаслідок вчинення наїзду на пішоходів, залишення місця пригоди та залишення громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в небезпечному для життя стані, в який вони були поставлені безпосередньо [PERSON] постраждалі отримали тяжкі тілесні ушкодження, не сумісні з життям, а також були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок чого померли на місці події. Порушення [PERSON] ПДР затверджених 10.10.2001 року постановою Кабінету Міністрів України №1306, залишення постраждалих у небезпеці знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - спричиненням загибелі кількох осіб, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до витягу ЦБД МТСБУ [PERSON] -володілець джерела підвищеної небезпеки автомобіля д/н [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , марка та модель BMW X5)застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок заподіювання шкоди життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а тому заподіяна шкода у відповідності до полісу №АР7924866 виданого ПрАТ "Страхова Група "ТАС", код ЄДРПОУ 30115243, 03062, м. Київ,Проспект Перемоги, будинок 65 (надалі- страховик) має відшкодовуватися страховиком відповідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому слід наголосити на тому, що станом на 22.06.2020 року (ДТП та дату настання страхового випадку) вказаний поліс був діючим. У результаті вчиненого [PERSON] описаних кримінальних правопорушень внаслідок яких загинув [PERSON] його рідним братом [PERSON] було організовано проведення поховання загиблого брата та за рахунок власних коштів здійснено відповідні оплати. Так за придбання товарів та послуг необхідних для вказаних цілей (поховання та поминальні заходи, транспортні послуги з перевезення загиблого) позивачем було сплачено грошові кошти в сумі 53 707,00 грн. та за рахунок власних коштів здійснено оплату виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника в сумі 64 610,00 грн. [PERSON] була понесена майнова шкода (витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника) на загальну суму 118 317 грн. 00 коп., які підлягають частковому стягнення у наступному порядку та розмірах, а саме у відповідності до п. 27.4 ст. 27 Закону №1961-IV: - 56 676,00 грн. (12 *4723 грн. (розмір мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений на день страхового випадку) = 56 676,00 грн.), які підлягають стягнення на користь [PERSON] з відповідача. Поряд з цим неправомірними суспільно-небезпечними діями [PERSON] завдано потерпілим-позивачам [PERSON] та [PERSON] немайнових моральних втрат, спричинених тяжкими моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у їх житті. Позивачі втратили одну із найдорожчих для себе людей, свого сина, якого вже не повернути. Розмір страхового відшкодування (регламентної виплати), яка підлягає для стягнення на користь [PERSON] з Відповідача - ПрАТ "Страхова Група "ТАС" становить 28 338,00 грн. (12 *4723 грн. (розмір мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений на день страхового випадку) / 2 (кількість осіб, які мають право на цей вид відшкодування) = 28 338,00 грн.). При цьому розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) яка підлягає для стягнення на користь [PERSON] з відповідача - ПрАТ "Страхова Група "ТАС" (код ЄДРПОУ 30115243, 03062, м. Київ, Проспект Перемоги, будинок 65) становить 28 338,00 грн. (12 *4723 грн. (розмір мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений на день страхового випадку) / 2 (кількість осіб які мають право на цей вид відшкодування) = 28 338,00 грн. На час смерті свого сина (вчинення [PERSON] кримінального правопорушення та настання страхового випадку) [PERSON] відповідно до довідки серії МСЕ №178043 виданої Хмельницькою міжрайонної медико-соціальною експертною комісією від 16.04.2010 року була визнана інвалідом 3 групи (зі строком -довічно) та у відповідності до ст.202 Сімейного кодексу України мала право на одержання від свого сина [PERSON] утримання. Відповідно до п. 27.2. ст. 27 Закону України №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. На підставі п. 27.2ст. 27 Закону України №1961- IV[PERSON] має право на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної смертю сина [PERSON] у сумі 170 028,00 грн. (36*4723 грн. (розмір мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений на день страхового випадку = 170 028 грн.), які підлягають стягненню на користь [PERSON] з відповідача - ПрАТ "Страхова Група "ТАС" Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2024р. позов задишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.06.2020р. близько 22: 35 год [PERSON] , керуючи автомобілем BMW X5, д/н [NUMBER] , рухаючись по пр-ту Дніпровському з боку вул. Таврійської в напрямку вул. Рибальськолї в м. Нова Каховка, Херсонської області, навпроти магазину Ромашка, який розтащований за адресою проспект Дніпровський, 193В скоїв наїзд на пішоходів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які стояли на правому узбіччі відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок наїзду пішоходи померли на місці пригоди. 23.06.2020р. [PERSON] повідомлено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , дата реєстрації 04.06.2019р. автомобіль BMW X5, д/н [NUMBER] належить [PERSON] . Відповідно до полісу № АР7924866 діючий на 24.07.2020 [PERSON] -володілець джерела підвищеної небезпеки автомобіля (державний номерний знак [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , марка та модель BMW X5) застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок заподіювання шкоди життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу в ПрАТ «Страхова Група «ТАС». З листа ТСЦ МВС № 6541 від 15.01.2021р. за даними Єдиного державного реєстру зареєстрованих транспортних засобів, станом на 14.01.2021р., автомобіль BMW X5 [NUMBER] , чорного кольору, зареєстровано 07.05.2019 по договору купівлі-продажу на [PERSON] . Інформація про оформлення договору купівля-продажу [PERSON] в ТСЦ № 6541 з 01.01.2020 по 31.12.2020 відсутня. Листом Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 08.01.2024р. № 01-18/9/2024 повідомлено, що провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України в паперовому вигляді до Нововоронцовського районного суду Херсонської області не передавалася. Станом на теперішній час зазначене провадження рахується втраченим. Херсонською обласною прокуратурою від 09.01.2024р. повідомлено, що обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст.286 КК України скеровано для розгляду до Новокаховського міського суду Херсонської області. Станом на 24.02.2022р. судове рішення по суті обвинувачення [PERSON] не ухвалено. На теперішній час місто Нова Каховка перебуває під тимчасовою окупацією. Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 32 років. Встановлено, що [PERSON] є рідним братом померлого, а [PERSON] та [PERSON] батьками. 28.12.2023 р. адвокат Юдова В.О. звернулася до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування . Позивачам листом ПрАТ «Страхова Група «ТАС» від 09.01.2024р. повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого , з моменту скоєння ДТП. Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно з пунктом 1 статті 35.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406 цс 19) дійшла правового висновку про те, що зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк є присічним і поновленню не підлягає. Із аналізу положень спеціального Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 цього Закону, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. Тому саме трирічний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування. В той же час, 02.04. 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83,84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390,393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Також, указом Президента України від 24.02. 2022 року № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався і діє на час розгляду справи судом. Відповідач відмовив у виплаті позивачам страхового відшкодування, оскільки визначений законом строк для подачі такої заяви минув. Разом з тим згідно з п.3 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється, зокрема, на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію. Оскільки зазначений спір стосується здійснення страхової виплати на відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди , завданої ушкодженням здоров`я, тому суд вважає, що строки звернення до страхової компанії продовжуються. А відмова страхової компанії є безпідставною. Відповідно до п. 22.1 ч.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 27.3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 202) рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні. Тобто, батьки померлого [PERSON] та [PERSON] мають право на відшкодування 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Тобто розмір страхового відшкодування становить 12*4 723,00 грн.=56 676,00 грн: 2=28 338,00 грн. Відповідно до п. 27.4 ч. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що [PERSON] (брат померлого) було витрачено на поховання 27 045,00 грн., поминальний обід 25 197,00 грн. та 1 465,00 грн., а також на встановлення гранітного пам`ятника 64 610,00 грн. Однак , загальний розмір витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. А тому на користь [PERSON] підлягає стягненню 56 676,00 грн. (12*4 723,00). Щодо відшкодування заявленої суми шкоди у розмірі 170 028,00 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Частинами 1, 2 статті 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. На час смерті сина - [PERSON] відповідно до довідки серії МСЕ № 178043 виданої Хмельницькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією від 16.04.2010р. була визнана інвалідом 3 групи - довічно та мала право на одержання від свого сина утриманння. Пунктом 27.2 статті 27 Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Отже, мінімально гарантований розмір страхового відшкодування становить згідно п. 27.2 ст. 27 вказаного Закону становить 170 028,00 грн. (36 місяців х 4 723,00 грн. = 170 028,00 грн.). Тому, стягненню підлягає розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого у розмірі 170 028,00 грн. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. V.Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Частиною третьою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката суду надано: копія договору № 3Бл/ФО/07.20 про надання правничої допомоги від 17.07. 2020 року [PERSON] , копія договору № 2Бл/ФО/07.20 про надання правничої допомоги від 17.07. 2020 року [PERSON] , копія договору № 4Бл/ФО/07.20 про надання правничої допомоги від 17.07. 2020 року [PERSON] . Крім того, надано корінець до квитанції від 03.01.2024р. відповідно до якого [PERSON] сплатила 15 000,00 грн., корінець до квитанції від 03.01.2024р. відповідно до якого [PERSON] сплатив 5 000,00 грн., корінець до квитанції від 03.01.2024р. відповідно до якого [PERSON] сплатила 10 000,00 грн. Враховуючи, вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачів слід стягнути витрати на професійну допомогу. Підстав для відмови та зменшення витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню пропорційно судовий збір по 944,60 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved