Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 03.07.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ») - [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] . Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 07682-03/2023 від 17.03.2023 в розмірі 13\~656, 50 грн; № 36511-02/2023 від 23.02.2023 - 7 650 грн; № 18377-02/2024 від 17.02.2024 10\~500 грн й судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 березня 2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 07682-03/2023. 21.06.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» укладено договір факторингу № 21062023 згідно з умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «Інвеструм Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Інвеструм Груп» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Далі, 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-1 згідно з умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13\~656, 50 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 8\~656, 50 грн - заборгованості за відсотками. 23 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 36511-02/2023. 03.07.2023 на підставі договору факторингу № 3072023, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» фактор стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує право вимоги по зобов`язанням. 27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-2 згідно з умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Так відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7\~650 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 5\~650 грн - заборгованості за відсотками. 17 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 18377-02/2024. 03.07.2023 на підставі договору факторингу № 3072023, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» фактор стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує право вимоги по зобов`язанням. 28.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28052024 згідно з умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10\~500 грн, з яких: 3 000 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 7\~500 грн - заборгованості за відсотками. З огляду на те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованість за кредитними договорами, представник позивача просить позов задовольнити. Процесуальні дії у справі. Позовна заява поступила до суду 03.07.2024. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Гриновець О. Б. 18.07.2024 надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 18.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. 22.07.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності ТОВ «ФК «ЄАПБ». Так як дана справа відноситься до категорії малозначних справ, представник просить задовольнити позовні вимоги на підставі наявних у ній доказів, а у разі неявки відповідача в судові засідання не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. 11.09.2024 від адвоката Бойка П. В., який діє в інтересах [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав участі у іншому судовому засіданні в м. Києві. Ухвалою суду від 12.09.2024 розгляд справи відкладено. 7.10.2024 представник відповідача [PERSON] скерував повторне клопотання про продовження перерви, оскільки має необхідність у зустрічі з військовослужбовцем. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзив не подавав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на те, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідно до вимог ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача (його представника), ухваливши заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дойшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення й не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, заразом в силу частин 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом або в цей строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи. Згідно\~з ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тож якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Встановлені судом фактичні обставини справи. 17.03.2023 між ТОВ «Аванс кредит», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 07682-03/2023 відповідно до якого останній отримав грошові кошти на банківський картковий рахунок в загальній сумі 5 000 грн строком на 16 днів зі сплатою процентної ставки 0, 10 % від суми кредиту за кожну добу користування кредитом. 21.06.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу № 21062023 згідно з умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Інвеструм» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Інвеструм» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників за грошовими зобов`язаннями. 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-1 згідно з умов якого ТОВ «Інвеструм груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм груп» права вимоги до боржника [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 07682-03/2023 від 17.03.2023 за період з 27.12.2023 по 31.05.2024 стверджується, що станом на 31.05.2024 заборгованість не погашена та складає 13656, 5 грн. 23.02.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» й [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 36511-02/2023 відповідно до якого останній отримав грошові кошти на банківський картковий рахунок в загальній сумі 2 000 грн строком на 22 дні зі сплатою процентної ставки 2, 50 % від суми кредиту за кожну добу користування кредитом. 03.07.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу № 3072023 згідно з яким ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Стар Файненс Груп» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників за грошовими зобов`язаннями. 27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» й ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-2 згідно з яким ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржника [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3651102/2023 від 23.02.2023 за період з 27.12.2023 по 31.05.2024 видно, що станом на 31.05.2024 заборгованість не погашена й складає 7650 грн. 17.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» й [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 18377-02/2024 відповідно до якого останній отримав грошові кошти на банківський картковий рахунок в загальній сумі 3 000 грн строком на 100 днів зі сплатою процентної ставки 2, 50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 03.07.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу № 3072023 згідно з яким ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Стар Файненс Груп» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників за грошовими зобов`язаннями. 28.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» й ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28052024 згідно з яким ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржника [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 18377-02/2024 від 17.02.2024 за період з 28.05.2024 по 31.05.2024 видно, що станом на 31.05.2024 заборгованість не погашена та складає 10500 грн. Тож судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Застосоване судом законодавство та висновки суду. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отож будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Так як відповідачем порушено умови кредитних договорів суд дойшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за вказаними договорами, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи. З погляду на те, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитними договорами зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість за основною сумою боргу й за відсотками, яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжної інструкції № 72247 від 14.06.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. Тож з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved