Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача суми сплаченого відшкодування у розмірі 13450,08 грн, суми сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 970,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2021 відкрито провадження у справі № 753/21609 за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 01.11.2019 о 09 год. 15 хв. мала місце ДТП за участю автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05.12.2019 у справі № 773/21727/19 [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП. На час даної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як зазначає позивач, за зверненням власника пошкодженого автомобіля і на підставі Звіту № 1620_64082, складеного ФОП [PERSON] , позивач 06.02.2020 виплатив потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 14 690,01 грн., а також оплатив послуги з визначення матеріального збитку в сумі 970,00 грн., які просить суд стягнути з [PERSON] в порядку регресу. Відповідачу 16.12.2021 за адресою, вказаною у позовній заяві, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлялись копія ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які були отримані відповідачем 12.04.2022, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення 0206820814468. Враховуючи неподання відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Я встановлено судом, 01.11.2019 о 09-15 год. [PERSON] , рухаючись по вул. Є.Чавдар, 11 в м. Києві, керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи рух заднім ходом, не переконався в безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив п.п.10.9, 2.3б ПДР України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05.12.2019 у справі № 773/21727/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На час даної дорожньо-транспортної пригоди відповідальність власника транспортного засобу «Рено», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за договором-полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5942710 від 27.10.2019 року. Відповідач на час скоєння ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно до п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з звітом № 1620_64082 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди заданої власнику КТЗ, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість завданого матеріального збитку власнику автомобіля марки «Рено», д.н.з. [NUMBER] , складає 14 690,01 гривень. 07.09.2018 МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 13 450,08 грн., а також оплатило послуги з визначення вартості матеріального збитку ФОП [PERSON] в сумі 970,00 грн. відповідно до платіжного доручення від 11.12.2019 року № 1155992. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України. Відповідно до п.п. 38.2.1. п.38.2. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи. Враховуючи, що позивачем надано докази понесених витрат зі сплати страхового відшкодування у сумі 13450,08 грн. та витрат на оплату послуг з визначення розміру матеріального збитку у сумі 970,00 грн., що разом складає 14420,08 грн., суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved