Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що з 31.07.2021 по 01.02.2023 перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2021 року відповідач з сім`єю не проживав. Позивачка намагалася вплинути на його поведінку, телефонувала, розповідала про сина, просила навідувати дитину хоча б раз на тиждень, однак її старання були марними. З весни 2022 року відповідач ігнорував її прохання навідати сина, не відповідав на телефонні дзвінки, коли вона разом з дитиною приходили за місцем його проживання, часто перебував у стані сп`яніння та колі друзів. Судовим наказом виданим 14.02.2022 Нетішинським міським судом Хмельницької області з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що відповідач участі у вихованні сина, від його народження, не приймає, не відвідує його за місцем проживання, не цікавився його життям, не піклується про стан його здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Крім того, з липня 2022 року відповідач не виконує свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості розмір якої складає 83052,11 гривень. Позивачка вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позбавлення його батьківських прав щодо сина відповідатиме інтересам дитини. На підставі наведеного позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів у розмірі 80833,00 гривень. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.09.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснила, що з народження дитини відповідач батьківської любові та піклування до сина не проявляв, узагалі не цікавиться ним, вихованням та утриманням дитини вона займається самостійно. Вплинути на поведінку відповідача неможливо. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, послалася на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання. Зазначила, що стягненню з відповідача підлягає і пеня (неустойку) за прострочення сплати аліментів у розмірі 80833,00 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Ружицька О.В. позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач, як батько ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків щодо малолітнього сина. Служба у справах дітей намагалася вплинути на поведінку відповідача, однак останній на засіданні органу опіки під час розгляду питання щодо надання висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав пояснив, що не бажає виконувати батьківські обов`язки щодо сина. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, а позивачка не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.12.2021 Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницькій області. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.02.2023 у справі № 2/679/89/2023, яке набрало законної сили 06.02.2023, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 19.02.2024 проведеного державним виконавцем Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , які стягуються за судовим наказом від 14.02.2022, складає 83052,11 гривень. Відповідно до інформації наданої директором Закладу дошкільної освіти «Дзвіночок» Нетішинської міської ради від 25.01.2024 та 24.04.2024, малолітній [PERSON] з вересня 2023 відвідує групу раннього віку № 1 , за час перебування дитини у дошкільному закладі, батько [PERSON] жодного разу не цікавився життям сина, не приводив та не забирав дитину із закладу, батьківські збори не відвідував. За повідомленням директора КНП НМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] на прийом до лікаря педіатра малолітній [PERSON] приходить у супроводі матері. Батько малолітнього був на прийомі з дитиною двічі, після народження дитини. Відповідно до інформації наданої Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, схильний до вживання наркотичних засобів, ніде не працює. Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.09.2022, яка набрала законної сили 23.09.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП (дрібна крадіжка). Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.08.2021, яка набрала законної сили 25.08.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12.03.2024 складеного спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, малолітній [PERSON] , [INFO] проживає по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , співмешканцем матері [PERSON] , який проходить службу у лавах ЗСУ. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови, стосунки в сім`ї доброзичливі, умови проживання задовільні, в помешканні наявні необхідні меблі, побутова техніка, прибрано і чисто. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.03.2024 складеного спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради [PERSON] проживає разом із співмешканкою [PERSON] та її двома дітьми по [ADDRESS] . Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 05.04.2024, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками хоча має реальну можливість їх виконувати, але не вчиняє відповідних дій. Свідок [PERSON] , яка є бабою малолітнього [PERSON] по лінії матері, дала суду показання в яких зазначила, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у липні 2021 року, а вже у жовтні 2021 року відповідач залишив сім`ю. Після народження дитини і до квітня 2022 року відповідач навідував сина раз чи два на місяць, придбав дитині кілька іграшок та пачку памперсів. В подальшому [PERSON] сином не цікавився, матеріально не допомагав. Свідок [PERSON] дала суду показання в яких зазначила, що є сусідкою позивачки. Відповідача з малолітнім [PERSON] вона ніколи не бачила, не була свідком того щоб відповідачу чинили перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно роз`яснень даних в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Таким чином, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з весни 2022 року нехтує потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. Зазначені фактори у своїй сукупності є свідченням винної поведінки відповідача та умисного ухилення від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Факт того, що відповідач на засіданні служби у справах дітей повідомив про небажання брати участі у вихованні дитини, свідчить про втрату ним інтересу до дитини та відсутність бажання змінити свою поведінку щодо виконання ним батьківських обов`язків. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Щодо позовних вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно зі ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1х1%хQ1) + (A2х1%хQ2) +… (Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16 та від 25 квітня 2018 року в справі 572/1762/15-ц. При обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів слід приймати до уваги викладену Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у частині першій статті 196 СК України. Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Згідно з частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Предметом спору у справі є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2022 року по січень 2024 року. Позивачкою у позовній заяві проведено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період, і згідно проведеного розрахунку такий розмір складає 80833,00 гривень. Судом при перевірці правильності проведення розрахунку наданого позивачем, самостійно проведено розрахунок розміру неустойки (пені), при обчисленні якого суд виходив із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем станом на 31.01.2024 включно. У липні 2022 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 549 днів (01.08.2022-31.01.2024). Пеня: 1%*549*4257=23370,93 гривень. У серпні 2022 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 518 днів (01.09.2022-31.01.2024). Пеня: 1%*518*4257=22051,26 гривень. У вересні 2022 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 488 днів (01.10.2022-31.01.2024). Пеня: 1%*488*4257=20774,16 гривень. У жовтні 2022 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 457 днів (01.11.2022-31.01.2024). Пеня: 1%*57*4257=19454,49 гривень. У листопаді 2022 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 427 днів (01.12.2022-31.01.2024). Пеня: 1%*427*4257=18177,39 гривень. У грудні 2022 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 396 днів (01.01.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*396*4257=16857,72 гривень. У січні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 365 днів (01.02.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*365*4257=15538,05 гривень. У лютому 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 337 днів (01.03.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*337*4257=14346,09 гривень. У березні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 306 днів (01.04.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*306*4257=13026,42 гривень. У квітні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 276 днів (01.05.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*276*4257=11749,32 гривень. У травні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 245 днів (01.06.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*245*4257=10429,65 гривень. У червні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 215 днів (01.07.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*215*4257=9152,55 гривень. У липні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 184 дні (01.08.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*184*4257=7832,88 гривень. У серпні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 154 дні (01.09.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*154*4257=6555,78 гривень. У вересні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 123 дні (01.10.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*123*4257=5236,11 гривень. У жовтні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 93 дні (01.11.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*93*4257=3959,01 гривень. У листопаді 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 62 дні (01.12.2023-31.01.2024). Пеня: 1%*62*4257=2639,34 гривень. У грудні 2023 нараховані аліменти: 4257 гривень. Платежі відсутні, прострочено 31 день (01.01.2024-31.01.2024). Пеня: 1%*31*4257=1319,67 гривень. Згідно проведеного судом розрахунку загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2022 року по січень 2024 року складає 222470,82 гривень. Суд зазначає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 362/4462/16-ц (Провадження № 61-10968св19) від 20.07.2020 Верховний Суду. Однак відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини. Суд зазначає, що загальна сума заборгованості за аліментами складає 83052,11 гривень, однак враховуючи, що розмір пені, за розрахунком проведеним судом, перевищує розмір заборгованості, з урахуванням вимог ст. 196 СК України, суд визначає пеню у розмірі такої заборгованості. Разом з тим, позивачка у позовній заяві просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 80833,00 гривень, а тому враховуючи те, що суд обмежений вимогами диспозитивності цивільно-процесуального судочинства та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню саме такий розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зважаючи на повне задоволення позовних вимог немайнового характеру, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені неї та документально підтверджені витрати на сплату судового збору при зверненні до суду з позовом немайнового характеру в сумі 1211,20 гривень, що відповідатиме вимогам ч.1 ст.141 ЦПК України. Стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 1211,20 гривень за позовними вимогами майнового характеру (стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів), від сплати якого позивачка була звільнена при зверненні до суду з позовом. На підставі ст.ст. 150, 164-166, 180, 196 СК України,

Outcome: approved