Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] . Після смерті тітки, відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4,1 га та 0,9 га. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку немає можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, якими є державні акти на право власності на землю, які обов`язково необхідно подати в оригіналі державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину. Державним нотаріусом в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачці в усному порядку було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить позов задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно за законом та розглянути справу без участі позивачки. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 05 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачка [PERSON] , у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає, надала суду письмові докази на підтвердження відмови від спадкових прав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється\~ без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.\~247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] , яке видане Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області від 01.02.1997. За життя [PERSON] , належали земельні ділянки, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серія [NUMBER] та Серія РВ №016379. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Також судом встановлено, що після смерті спадкодавиці [PERSON] , відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок загальною площею 4,1 га та 0,9 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно довідки №483/02 від 30.08.2024 року, вбачається, що на час смерті спадкодавець [PERSON] за місцем свого проживання вона була зареєстрована одна, однак на момент смерті із спадкодавицею фактично та без реєстрації проживала [PERSON] оскільки здійснювала за нею догляд. В той же час, із наданих суду письмових доказів вбачається, що відповідачка відмовилася від належних їй спадкових прав в користь позивачки Факт родинних відносин між [PERSON] - спадкоємцем та [PERSON] спадкодавцем, стверджується свідоцтвом про народження спадкодавиці [PERSON] , серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження її рідної сестри та матері позивачки [PERSON] серія [NUMBER] де їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] , а також свідоцтвом про народження позивачки серія [NUMBER] де її матір`ю записана [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки серія [NUMBER] де її дівоче прізвище вказано « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] , позивачка фактично вступила у володіння спадковим майном, засаджувала та обробляла земельні ділянки, вирощувала врожай. Жодних претензій до неї стосовно успадкованого майна ніхто не ставить. Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Також судом встановлено, що Державним нотаріусом в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачці відмовлено, оскільки не надано оригінали правовстановлюючих документів. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлому, оскільки оригінал державних актів на право власності на земельну ділянку втрачені. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст.1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Незалежно \~від часу прийняття спадщини, вона належить \~спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно дост.\~1265\~ЦК України\~п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. При цьому особливістю п`ятої черги є встановлення всередині її своєрідних «підчерг»: родичі подальших ступені споріднення закликаються до спадкування за відсутності родичів попередніх ступенів. При цьому наявність у таких родичів права на спадкування за правом представлення згідност.\~1266\~ЦК не означає відсутність у них права на спадкування заст. 1265 ЦК. Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення): правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення): двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки покійна [PERSON] , за свого життя була власником земельних ділянок, не залишила заповіт, позивачка [PERSON] , являється спадкоємцем за законом п`ятої черги, проте відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки унеможливлює їй оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що [PERSON] , набула право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст.1258, ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Окрім того відповідач позов визнав, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд констатує, що визнання позову відповідачем в даному випадку не порушує її законних прав, а також прав та інтересів інших осіб, і не суперечить вимогам закону. Питання про повернення сплаченого\~\~при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. На підставі наведеного,

Outcome: approved