Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

03.07.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить постановити судове рішення, яким виключити відомості про нього, [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Криничне Болградського району Одеської області, як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису №156 від 20 вересня 2023 року про народження дитини, складеного Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). На обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив, що 11 жовтня 2014 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. За час сумісного життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу вони проживали разом до серпня 2022 року, після чого припинили шлюбні відносини та з цього часу проживали окремо. Відповідач почала зустрічатися з іншім чоловіком, з яким з жовтня 2022 року проживала у цивільному шлюбі та саме від цих відносин 21 серпня 2023 року, в період коли вони формально перебували у зареєстрованому шлюбі, народила дочку [PERSON] . Проте, біологічним батьком дитини є іншій чоловік. Він, позивач, записаний батьком дитини, хоча це не відповідає дійсності. На теперішній час позивач бажає виправити ситуацію, він має намір внести зміни до актового запису, а саме виключити його, як батька, з актового запису, тому звертається до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 08.07.2024 року по справі було відкрите провадження та розгляд призначено до підготовчого судового засідання. Сторони у підготовче засідання не з`явилися 04.09.2024 року надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, а саме: - представник позивач [PERSON] , який здійснює свої повноваження на підставі договору про надання правничої допомоги від 03.07.2024 року та електронного ордеру серії ВН №1380178 від 04.09.2024 року (а.с.24-25, 26), надав заяву в який просив задовольнити вимоги в повному обсязі, справу розглянути у відсутності позивача та його представника (а.с.23); - відповідач [PERSON] надала власноруч написану заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу у всіх судових засіданнях без її участі (а.с.27). Від третьої особи Болградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист за вих.№554/24.8-27 від 14.09.2024 року, в якому третя особа просить розглянути справу без участі представника відділу, заперечень щодо заявлених вимог не висловила (а.с.32). Також суду надано витребувану копію актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За приписами ч.ч.1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Положеннями ч.ч.1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з вимогами ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 20 вересня 2023 року складений актовий запис про народження №156. Відповідно до цього запису батьками дитини вказані: в графі батько « [PERSON] , [INFO] », в графі мати « [PERSON] , [INFO] ». Заявником вказана [PERSON] , а відомості про батька зазначені на підставі актового запису про шлюб №733 від 11.10.2014 року, який складений Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі (а.с.33). Оскільки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про позивача як про батька дитини було зроблено відповідно до ст. 122 СК України. Так, у 2022 році позивач [PERSON] звернувся до Болградського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та визначення місця проживання їх спільної дочки [PERSON] , [INFO] , з ним. Під час розгляду цивільної справи №497/2565/22, провадження №2/497/145/23, [PERSON] повідомила суд про свою вагітність та підтвердила, що вагітна від іншого чоловіка, а позивач не має жодного відношення до цієї зачатої дитини. Батько дитини є мобілізованим, перебуває у лавах ЗСУ, та наразі з ним втрачено зв`язок, будь-якої інформацією вона не володіє, а тому біологічний батько дитини не може наразі визнати батьківство щодо їх зачатої але ще не народженої дитини (а.с.7-12). Дані відомості містяться в рішенні суду та саме вагітність відповідачки стала перепоною для розірвання шлюбу. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На даний час позивач [PERSON] зі спільною з відповідачем дитиною [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї за вих.№193, виданою 09.05.2024 року Криничненським сільським головою (а.с.13), в той час як відповідач зазначила місце свого проживання в заяві від 04.09.2024 за адресою: [ADDRESS] . Отже, дитина народилася у зареєстрованому шлюбі між позивачем та відповідачем, тому реєстрація народження дитини здійснювалась на підставі ч.1 ст. 122 СК України, згідно якої дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. В частинах 1, 6 ст. 136 СК України зазначено, що особа яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п. 11 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з підпунктом 2.13.1 пункту 2.13, пунктом 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Також в п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, визначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вимогами ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4, пунктів 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У ч. 1 ст. ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням викладеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог щодо виключення відомостей про його батьківство, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved