Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття, а в подальшому в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що судовим рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2022 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 3000 грн та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісячно, починаючи з 23.02.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що на даний час витрати на дітей зросли, позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку досягнення [PERSON] повноліття, а в подальшому в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П. Ухвалою судді від 23.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін. 10.06.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/8 частини на обох дітей. В обґрунтування вказав, що в зв`язку з отриманим пораненням тяжкого ступення важкості постійно перебуває на лікуванні, через що несе додаткові матеріальні витрати, а також у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей дружини від попередніх шлюбів, що також потребує значних затрат. 19.06.2024 року від представника позивачки - адвоката Максименко С.В. надійшла відповідь на відзив, в якій вказала, що аргументи відповідача, викладені у відзиві не доведені належними та достатніми доказами, а також не відповідають дійсним обставинам справи. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від її представника - адвоката Максименко С.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2005 року. 23.11.2021 року рішенням Первомйського міськрайонного суду Миколаївської області шлюб розірвано (справа 484/4325/21). З копії свідоцтв про народження дітей підтверджується, що відповідач по справі є батьком, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем за адресою: квартира [ADDRESS] . Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області від 27.04.2022 року у справі №484/817/22 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн та [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 23.02.2022 року і до досягнення повноліття дітьми. На виконання вищевказаного рішення Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 07.06.2022 року видано виконавчий лист №2/484/573/22. 15.06.2022 року заступником начальника відділу Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м.Одеса) Лучинською Л.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69237793 на виконання виконавчого листа №2/484/573/22 від 07.06.2022 року. Як вбачається з витягів з реєстру територіальної громади від 16.04.2024 за №2024/003747243, №2024/003749827, №2024/003747237, місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання дітей з матір`ю відповідачем не оспорювався. Згідно довідки про склад сім`ї від 22.05.2024 року з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про доходи, виданої 16.05.2024 року військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] за період з січня 2023 по квітень 2024 року отримав дохід у розмірі 1\~092\~487,74 грн. Як вбачається з довідки №2804 від 15.09.2023 року військово-лікарської комісії, [PERSON] одержав поранення тяжкого ступеня важкості. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.\~192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~Українивід 15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст. 183, 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Таким чином, вимога одержувача аліментів про збільшення розміру аліментів може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у зміні способу їх стягнення. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Позивачка скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивачка має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів. При цьому, суд враховує позицію відповідача, який позовні вимоги визнав частково та не заперечував щодо зміни порядку, але замість 1/3 просив змінити на 1/8 частину від його заробітку, мотивуючи тим, що на його утримання перебуває дружина та її двоє малолітніх дітей, а також враховуючи його стан здоров`я. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За такого, дослідивши обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182\~СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», з врахуванням інтересів дітей та того, що на утриманні відповідача також є двоє дітей, а також погіршенням його стану здоров`я внаслідок важкого поранення, з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 7/24 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки вказаний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам малолітньої дитини. Щодо вимоги позивачки про подальше стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) на місяць після досягнення повноліття старшої дитини [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. При вирішенні спору суд виходить з вимог статті 183 СК України, за якою, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. За такого, враховуючи вищевказані норми закону, суд роз`яснює позивачці право на звернення до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] після досягнення повноліття старшої дитини [PERSON] , [INFO] . Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial