Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] через свого представника звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на свою користь матеріального збитку в сумі 20\~448,00 грн, судових витрат у справі, які складаються з суми судового збору 970,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5\~000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яке сталося 04.04.2024 о 12.55 год. в м. Дніпрі на пр. Богдана Хмельницького, буд. 110, було пошкоджено транспортний засіб Skoda Rapid, номерний знак [NUMBER] , якій належить їй на праві власності; винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, визнаний [PERSON] , який перебував на посаді начальника дільниці капітального ремонту трамвайної колії КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради та був відповідальний за виконання дорожніх робіт; відповідно до рахунку фактури №002262 від 15.07.2024 станції технічного обслуговування з ремонту автотранспортних засобів ПП «Автоінтерсервіс» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 20\~448,00 грн, яку позивачка просить стягнути з відповідача на підставі ст. 22 ЦК України як витрати, які вона має зробити для відновлення свого порушеного права, з урахуванням ст. 1172 ЦК України, що такі витрати, завдані працівником під час виконання трудових (службових) обов`язків, відшкодовуються юридичною особою роботодавцем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи №203/3728/24 між суддями від 23.07.2024 для розгляду справи визначено головуючого суддю Іваницьку І.В. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 30.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначений у судове засідання на 19.08.2024. 09.08.2024 від Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Поданий відзив на позовну заяву обґрунтований наступним: -позивачем не надано доказів того, що автомобіль відремонтований та що були витрачені кошти на ремонт у сумі 20\~448,00 грн; -основною формою компенсації заподіяної шкоди потерпілій особі є відшкодування збитків, тобто реальних затрат, а не суми передбачуваних витрат, як про це просить позивачка; -позивачем на надано обґрунтований розрахунок суми наданої правової допомоги, вартість послуг адвоката є завищеною. 12.08.2024 від представника [PERSON] адвоката Чіп Я.М. до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник зазначив, що реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тому відсутність розрахункового документа за проведене відновлення транспортного засобу (ремонт) не є підставою для звільнення відповідача від виконання обов`язку відшкодування реальних витрат; посилання відповідача на неспіврозмірність витрат на професійну правничу допомогу з предметом та складністю справи є необґрунтованими, в матеріалах справи наявний розрахунок таких витрат, сума яких не перевищує загальновідому середню вартість юридичних послуг в м. Дніпрі. У судовому засіданні 19.08.2024 протокольною ухвалою судом залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , оголошено перерву до 11.09.2024 для забезпечення реалізації третьою особою права на подання до суду пояснень на позовну заяву, відзиву на позов. У судове засідання 11.09.2024 третя особа не з`явилася, до суду повернувся конверт з судовою повісткою про її виклик з відміткою органу поштового зв`язку: «За закінченням терміну зберігання». Відповідачем у судовому засіданні 11.09.2024 було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи довідки від 09.09.2024 про те, що [PERSON] з 02.06.2008 по теперішній час працює на Комунальному підприємстві «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради в Ремонтно будівельному управлінні на посаді начальника дільниці капітального ремонту трамвайної колії та об`єктів транспортної інфраструктури. Клопотання судом задоволено, зазначений доказ долучений до матеріалів справи. З метою повторного повідомлення третьої особи про час та місце розгляду справи в судовому засіданні 11.09.2024 оголошено перерву до 02.10.2024. У судовому засіданні 02.10.2024 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позову відмовити. Представник позивача, третя особа в судове засідання 02.10.2024 не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з урахуванням наступного. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] є власником автомобіля Skoda Rapid, номерний знак [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 04 квітня 2024 року о 12 годині 55 хвилин в м. Дніпро, Чечелівський район, пр. Богдана Хмельницького, буд. 110, [PERSON] , перебуваючи на посаді начальника дільниці капітального ремонту трамвайної колії КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, відповідального за виконання дорожніх робіт, а саме капітального ремонту трамвайних колій з укладанням плит залізнобетонних, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виниклих обставинах, які загрожують безпеці руху, не прийняв своєчасних заходів для відновлення безпечних умов для руху. Так, під час руху транспортного засобу Skoda Rapid, номерний знак [NUMBER] , який перебував під керуванням водія [PERSON] , від пориву вітру, на автомобіль впала тимчасова огорожа, яка була розташована на проїжджій частині, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортного засобу Skoda Rapid та отримання матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 140 КУпАП. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2024 у справі №204/5291/24, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. За встановлених обставин суд доходить висновку, що вина [PERSON] у спричиненні матеріальної шкоди позивачці в результаті пошкодження автомобіля Skoda Rapid, номерний знак [NUMBER] , є доведеною у відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно довідки №40 від 09.09.2024, яка долучена представником відповідача до матеріалів справи, [PERSON] з 02.06.2008 по теперішній час працює на Комунальному підприємстві «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради в Ремонтно будівельному управлінні на посаді начальника дільниці капітального ремонту трамвайної колії та об`єктів транспортної інфраструктури. Відповідно до рахунку-фактури №002262 від 15 липня 2024 року, виданого ПП «Автоінтерсервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Rapid, номерний знак [NUMBER] складає 20\~448,00 грн. До переліку робіт за цим рахунком входить заміна, ремонт та фарбування передніх і задніх лівих дверей, пошкодження яких зафіксовано в схемі місця ДТП (а.с. 6). З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.07.2024 року вбачається, що ПП «Автоінтерсервіс» з 16.04.1999 зареєстровано як юридична особа. Види діяльності: 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний). Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до статті 1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2014 року № 165, документами, що підтверджують надання послуги, є: акт передавання-приймання колісних транспортних засобів (їх складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб). Хоча рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а має лише інформаційний характер, втім містить вичерпну інформацію про вартість матеріалів та запчастин, необхідних під час ремонту пошкодженого транспортного засобу. Позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача грошових коштів для здійснення відновлення (ремонту) пошкодженого автомобіля. Відсутність розрахункового документа за проведене відновлення транспортного засобу (ремонт) не є підставою для звільнення відповідача від виконання обов`язку та відшкодування реальних витрат, яких зазнав позивач відповідно до статті 22 ЦК України. Згідно частин першої та другої статті 22 ЦК України, відповідно до яких реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто такі дії, які настануть в майбутньому. Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на викладене, рахунок-фактура №002262 від 15 липня 2024 року, виданий ПП «Автоінтерсервіс», основним видом діяльності якого є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, є належним доказом розміру спричиненої матеріальної шкоди. Отже, суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позивачем доведено розмір матеріальної шкоди у розмірі 20\~448,00 грн на відшкодування витрат внаслідок пошкодження працівником відповідача автомобіля, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги №15/07/24-1 від 15.07.2024; копію детального розрахунку вартості адвокатського гонорару від 15.07.2024 (є актом надання послуг) на суму 5\~000,00 грн (надання консультації 500,00 грн, опрацювання доказів, надсилання адвокатського запиту 500,00 грн, підготовка та подача позовної заяви 4\~000,00 грн); копію рахунку на оплату №87/2024 від 15.07.2024 та квитанції №МОХ1-ВСМТ-Х911-2К11 від 16.07.2024 про оплату 5\~000,00 грн на рахунок АО Радник, з яким був укладений договір №15/07/24-1 від 15.07.2024 та адвокат якого (Чіп Я.М.) згідно наданого ордеру серії АЕ №1258690 здійснював представництво позивачки в суді. Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, на думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 5 000,00 грн є обґрунтованою та співмірною з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників. У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Відповідачем не співмірності таких витрат не доведено. У відповідності до вимогст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн (1\~211,20 грн х 0,8).

Outcome: approved