Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Представник заявника адвокат Соляник І.М., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Казанківського районного суду з вказаною заявою, заінтересована особа: Казанківська селищна рада Баштанського району Миколаївської області, про встановлення факту родиних відносин між фізичними особами на рівні чоловіка та дружини та про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що заявник [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за заповітом всього майна належного [PERSON] , [INFO] . [INFO] спадкодавець [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . З метою реалізації своїх прав як спадкоємця та отримання свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом, [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Корж Марини Василівни. Вивчивши надані документи, приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. видала постанову від 31.07.2024 року №269/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із неможливістю встановлення родинних відносин на рівні чоловіка та дружини між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] , як співвласником спадкової квартири. Крім цього, нотаріусом також зазначено, що неможливо встановити належність спадкового майна та належність документу, що посвідчує право власності на спадкове майно дружині спадкодавця [PERSON] . Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 липня 1994 року № [NUMBER] , квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності " рос. [PERSON] , [PERSON] ". В дублікаті вказаного свідоцтва, виданого органом приватизації при Казанківській селищній раді 25 вересня 2021 року, співвласниками спадкової квартири вказані [PERSON] та членам сім`ї: [PERSON] . У всіх інших документах та документах радянського зразка, зокрема: свідоцтві про народження, паспорті громадянина України, військовому квитку, пенсійному посвідченні, свідоцтві про смерть (додаються) прізвище українською та російською мовами прописано як " [PERSON] ". У військовому квитку серії [NUMBER] , виданого 12.02.1965 на ім`я " [PERSON] ", [INFO] , в п. 7 "Семейное положение" вказано: " [PERSON] , жена [PERSON] 1943 г.". В свідоцтві про підвищення кваліфікації серії [NUMBER] /37 від 23.12.1983, вказується, що воно видано " [PERSON] ". Однак, в свідоцтві про одруження від 25 березня 1963 року серії [NUMBER] , виданого Лелеківською селищною радою Кіровоградської області українською мовою, прізвище "рос. [PERSON] " на українську мову було перекладено як " [PERSON] ". Оскільки після реєстрації шлюбу дружині [PERSON] присвоєно призвище чоловіка з неправильним написанням українською " [PERSON] ", відбулись розбіжності в перекладі та написанні прізвищ в інших документах. Дана обставина перешкоджає належному оформленню спадщини за заповітом заявнику [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] . У зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту родиних відносин між фізичними особами на рівні чоловіка та дружини та про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, представник заявника до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Прендставник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. \~ \~ \~ \~ Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даних фактів безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника - право на отримання спадщини за заповітом. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (п. 7 ст. 294 ЦПК України ). Суд, вивчивши доводи заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за заповітом всього майна належного [PERSON] , [INFO] . [INFO] спадкодавець [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . З метою реалізації своїх прав як спадкоємця та отримання свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом, [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Корж Марини Василівни. Приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. видала постанову від 31.07.2024 року №269/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із неможливістю становлення родинних відносин на рівні чоловіка та дружини між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] , як співвласником спадкової квартири. Крім цього, нотаріусом також зазначено, що неможливо встановити належність спадкового майна та належність документу, що посвідчує право власності на спадкове майно дружині спадкодавця [PERSON] . Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 липня 1994 року № [NUMBER] , квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності " рос. [PERSON] , [PERSON] ". В дублікаті вказаного свідоцтва, виданого органом приватизації при Казанківській селищній раді 25 вересня 2021 року, співвласниками спадкової квартири вказані [PERSON] та членам сім`ї: [PERSON] . У всіх інших документах та документах радянського зразка, зокрема: свідоцтві про народження, паспорті громадянина України, військовому квитку, пенсійному посвідченні, свідоцтві про смерть (додаються) прізвище українською та російською мовами прописано як " [PERSON] ". У військовому квитку серії [NUMBER] , виданого 12.02.1965 на ім`я " [PERSON] ", [INFO] , в п.7 "Семейное положение" вказано: " [PERSON] , жена [PERSON] 1943 г.". Згідно свідоцтва про підвищення кваліфікації серії [NUMBER] /37 від 23.12.1983, вказується, що воно видано " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про одруження від 25 березня 1963 року серії [NUMBER] , виданого Лелеківською селищною радою Кіровоградської області українською мовою, прізвище "рос. [PERSON] " на українську мову було перекладено як " [PERSON] ". Тобто як було встановлено судом в судовому засіданні після реєстрації шлюбу дружині [PERSON] присвоєно призвище чоловіка з неправильним написанням українською " [PERSON] ", тобто відбулись розбіжності в перекладі та написанні прізвищ в інших документах. У зв`язку з чим дана обставина перешкоджає належному оформленню спадщини за заповітом заявнику [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] . У зв`язку з чим заявник вимушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту родиних відносин між фізичними особами на рівні чоловіка та дружини та про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа, може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємця померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що заявник не має іншої можливості підтвердити факт родинних відносин між померлими на рівні чоловіка та дружини та про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав заявника. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та дружини та дають підстави суду встановити факт належності [PERSON] квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 14 червня 1994 року, виданого на підставі розпорядження (наказу) № 297. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved