Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та - [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага один до одного. На цей час подружні стосунки між позивачкою та відповідачем не підтримуються, у них різні характери, також вони не можуть дійти спільної точки зору у спірних питаннях, мають різні сімейні цінності. Шлюбні відносини фактично припинені. Зараз кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Подальше спільне життя, позивачки та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, так як спільне життя між сторонами, не склалося. Шлюб фактично припинив існування, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Примирення неможливе. Спору про розділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. Спору щодо визначення місця проживання дітей, немає. Враховуючи наведене просить про розірвання шлюбу з відповідачем.\~\~ Представник позивача подала до суду заяву в якій просить про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, просила суд позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, за змістом якої вимоги позову визнав та просить провести розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про шлюб, Серія [NUMBER] від 06.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб 06.10.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1512. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 18.06.2010 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 03.03.2017 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved