Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

У серпні 2024 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач)про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 413, під час якого народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачкою поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, примирення між ними неможливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою від 09.09.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання 09.10.2024. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, а від відповідачки - про визнання позову. У своїх заявах сторони просили розглянути справу за їх відсутності. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина четверта статті 206 ЦПК України) Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). За приписами частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже ураховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позивач є особою з інвалідністю II групи, а тому він згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. З огляду на результат розгляду справи та визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд на підставі статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави 50 відсотків судового збору, визначеного Законом України "Про судовий збір" за подання позовів про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved