Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Носа Інна Михайлівна, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві представник зазначила, що шлюб позивачки з відповідачем було укладено 14 травня 2016 року. У період спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який являється інвалідом І групи. Вказує на те, що дитина не ходить до школи, а позивачка не працює, так як веде догляд за дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без стороннього догляду. Також представник позивача зазначає, що дитина проживає разом з позивачем. Окрім того, батько дитини являється здоровим, працездатним та має можливість сплачувати аліменти. Також зауважує, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, інших осіб на утриманні немає, працездатний, працює за кордоном та його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 гривень. Також представник зазначила, що відповідач також повинен сплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на її утримання, оскільки вона веде догляд за дитиною інвалідом. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 4000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти по догляду неповнолітньої дитини інваліда в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, позивачка подала заяву до суду, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов, складеного депутатом Бедевлянської сільської ради, [PERSON] проживає разом з дитиною, а саме з сином [PERSON] , 2016 року народження, який являється інвалідом І групи, та батьком [PERSON] , 1962 року народження; чоловік [PERSON] , 1994 року народження, виїхав за кордон та не приймає участі у вихованні дитини, а також матеріальної допомоги не надає; умови проживання матері та дитини нормальні. Згідно довідки виконкому Бедевлянської сільської ради від 23 серпня 2024 року за №841 [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , має на утриманні неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Також в судовому засіданні встановлено, що згідно посвідчення серії [NUMBER] виданого 18 жовтня 2022 року, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом, законним представником (опікуном) якої являється мати [PERSON] . Відповідно до довідки виданої Комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Буштинська амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 22 серпня 2024 року за №294, [PERSON] , [INFO] , з 2020 року перебуває на «Д» обліку із діагнозом «Аутизм», потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування, а також матеріальної допомоги та постійного стороннього догляду. Також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає. \~Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає па обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, проживає з малолітньою дитиною, яка має інвалідність, у батьківському будинку, та сама веде догляд за ним, стан здоров`я дитини, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття, а в решті вимог в цій частині відмовити. Відповідно до ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до норм, визначених в ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України). Суд враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. Суд зазначає, що відповідачем в даній справі не доведено належними та допустимими доказами, що він не може надавати матеріальну допомогу позивачці, що проживає з дитиною з інвалідністю, яка не можуть обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею. З урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим також задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає неповнолітня дитина з інвалідністю і стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] , з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 04 вересня 2024 року та протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial