Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів, а саме: просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, ухваливши стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі, від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до судового наказу № 671/1554/17, виданого 24.10.2017 Волочиським районним судом Хмельницької області, постановлено стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.09.2017 до досягнення повноліття дитиною. На час винесення судового наказу відповідач не був працевлаштований. Аліменти відповідач сплачував нерегулярно, не цікавився життям і розвитком сина, не проявляв турботи, уникав особистого спілкування, проявляв повну бездіяльність по відношенню до свого обов`язку здійснювати належне виховання. У відповідача змінився матеріальний стан, наразі він проходить службу у Збройних Силах України, має офіційний дохід. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 01.06.2016, актовий запис № 157. Судовим наказом, виданим Волочиським районним судом Хмельницької області від 11.10.2017 № 671/1554/17 наказано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 28.09.2017 до його повноліття. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , у зв`язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданим Волочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 25.01.2023, актовий запис № 9. Довідкою № 74 про склад сім`ї від 20.06.2024, виданою діловодом с. Маначин підтверджується те, що [PERSON] проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно вимог статті 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивач обґрунтовує свої вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів тим, що стягнуті аліменти на утримання дитини є недостатніми для забезпечення належного навчання дитини та її розвитку. Також враховуючи відсутність відзиву на позов та будь яких доказів щодо неможливості сплати аліментів у більшому розмірі з боку відповідача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. В той же час, вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають з огляду на таке. Як зазначено в постанові ВС в складі суддів КЦС від 12.09.2018 № 459/2181/17 суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial