Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку суброгації. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.07.2019р. між позивачем та гр. [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту №638/19-Тз/Лв, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Зазначає, що 09.10.2019р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22.11.2019р. у справі № 462/6559/19 визнаний винним у даній ДТП. Згідно висновку №189/19 від 24.10.2019р. вартість відновлювального ремонту склала\~300 324,13 грн. Відповідно до умов договору автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] вважається фізично знищеним. В даному випадку потерпілій особі відшкодовується різниця між вартістю автомобіля до ДТП і після ДТП. Відповідно до онлайн аукціону вартість автомобіля після ДТП склала\~111 000,00 грн. У зв?язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування позивачем відшкодовано\~279 830,00 грн. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ "СК "АСКА", ліміт відповідальності\~становить 100 000,00 грн. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вищезазначеного товариства в межах\~100000,00 грн. Згідно зі ст. 1194\~ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача 179\~830, 00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ч.8 цієї статті визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 22.11.2019р. в адміністративній справі №465/6559/19, гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340\~гривень 00\~копійок та стягнено на користь держави 384 гривень 20 копійок судового збору. Постанова набрала законної сили. Згідно постанови, 09.10.2019р. об 10 год. 05 хв. у місті Львові на вулиці Любінська 152 [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet» реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , чим він, [PERSON] , порушив п.п. 12.1, 13.1\~ПДР України. Судом встановлено, що в\~діях [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України,\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вказана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню. Згідно договору №638/19-Тз/Лв від 22 липня 2019 року добровільного страхування наземного транспорту, автомобіль «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП був застрахований в ПрАТ "Арсенал Страхування". В матеріалах цивільної справи міститься заява, подана в ПрАТ "Арсенал Страхування" про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 09.10.2019р. За загальними положеннями ЦПК України, на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Позивачем, з покликанням на матеріали справи, доведено та підтверджено належними і достатніми доказами факт настання дорожньої - транспортної пригоди, у якій винен гр. [PERSON] , що підтверджено зокрема рішенням суду, яке набрало законної сили. Згідно п. 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України,\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до висновку №189/19, складеного 24 жовтня 2019 року судовим експертом [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП 09.10.2019р. на момент огляляду 15.10.2019р. становить 300 324, 13 грн. Згідно розрахунку страхового відшкодування від 07.11.2019р., страхового акту №006.01662219-1, платіжного доручення від 19.11.2019р. позивачем гр. [PERSON] як власнику застрахованого та пошкодженого з вини [PERSON] автомобіля сплачено 279, 830 грн. Станом на момент ДТП транспортний засіб «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ "УАСК АСКА" на підставі полісу АО №003167982, ліміт за шкоду майну становить 100 000, 00 грн. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тобто правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Зважаючи на вищевикладені вимоги законодавства та встановлені судом обставини, в порядку суброгації з відповідача підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 179 830 (сто сімдесят дев"ять тисяч вісімсот тридцять) гривень 00 коп. Зокрема, у зв`язку із виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи за договором добровільного страхування) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі, оскільки такі не спростовані відповідачем. Відповідачем не долучено будь - яких доказів, які б спростовували наявні в матеріалах справи документи, чи докази, котрі свідчать про те, що в даних документах наявні неповні, недостовірні дані з приводу обставин ДТП та встановлення розміру страхового відшкодування, яке має бути виплачене позивачу. Для спростування доводів позову відповідач не подав належних і допустимих доказів, визначених законом, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2\~Постанови пленуму\~Верховного суду\~України №\~14\~від 18\~грудня 2009\~року «Про судове рішення у цивільній справі»\~встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі викаденого,

Outcome: approved