Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Заявниця, через свою представницю адвоката Котік О.С., скориставшись системою «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Заява обґрунтована тим, що у заявниці [PERSON] народилася\~дитина чоловічої\~ статі\~ [PERSON] .\~Отримати свідоцтво\~про народження\~у відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану неможливо,\~оскільки факт\~народження відбувся\~на тимчасово\~окупованій території\~України.У заявників відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дитини згідно з вимогами національного законодавства України та отримати свідоцтво про народження дитини встановленого Україною зразка. Тому, представник заявників просить встановити факт народження [INFO] дитини чоловічої статі громадянина України [PERSON] в місті Керч Автономної Республіки Крим, Україна, що є тимчасово окупованою територією України, від батьків: мати дитини [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батько дитини [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Встановлення факту народження дітей необхідно для отримання свідоцтва про народження та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Представниця заінтересованої особи Стрийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), скориставшись електронним зв`язком, скерувала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без представника відділу та постановити \~ \~ \~ \~рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Яніва Н.М. від 23.09.2024 року заяву [PERSON] , представництво якої здійснює адвокат Котік О.С., з участю\~заінтересованої особи\~Стрийський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Стрийському районі\~Львівської області\~Західного міжрегіонального\~управління юстиції\~(м.\~Львів),\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами окремого провадження, з особливостями передбаченими ст. 317 ЦПК України, 24.09.2024 року о 12:00 год.. Розгляд справи по суті відбувся 24.09.2024 року. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку, зокрема, задоволено клопотання представника заявників, яке міститься у прохальній частині поданої заяви, про розгляд заяви без участі заявників та їхнього представника та клопотання представника заінтересованої особи, про розгляд справи у її відсутності. Фактичні обставини справи із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 02.05.2019 року, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України. Також, з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 06.05.2008 року, [PERSON] , [INFO] , є громадянином України. Однак, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 серпня 2020 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.2024 року, виданих установою, розташованою на тимчасово окупованій території України в м. Керч, АР Крим, Україна, заявники є громадянами РФ. Відтак, у суду виникають обґрунтовані сумніви у відповідності наданих суду копій документів фактичним обставинам, з огляду на те, що свідоцтво про укладення шлюбу датоване 2020 роком, а свідоцтво про народження [NUMBER] роком, тобто, після отримання заявниками паспортів громадян України. Крім того, як вбачається із свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 15 серпня 2020 року, що заявники [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації та [PERSON] , [INFO] , громадянка Російської Федерації, 15.08.2020 зареєстрували шлюб, та після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] . В свою чергу, відповідно до медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.2024 року, [INFO] народилася дитина чоловічої статі, від матері [PERSON] , при цьому документом, який встановлює особу матері, зазначено паспорт громадянина РФ, який видано 18.09.2020 року. З урахуванням вищевикладеного, суд позбавлений можливості безспірно встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, із зазначенням даних про її батьків, як того вимагає ч.3 ст.317 ЦПК України. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Згідно з пунктом 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Чинним ЦПК України передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до п. 5 ч. 2ст.\~293\~ЦПК України вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. 2, ч. 3 ст. 8 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Висновок суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 759/7001/22 (провадження № 61-9254св22) від 23 листопада 2022 року зробив правовий висновок, що суд в межах розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України має надати оцінку поданим заявниками доказам, оскільки рішення суду в такій категорії справ повинно ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих так званими органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. При цьому, суд звертає увагу, що сам по собі факт перебування заінтересованих осіб на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим і встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявника від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог. Так, відповідно до ч.1\~ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Проте, з матеріалів справи вбачається, що відомості про громадянство заявників у справі, є суперечливими. Крім того, враховуючи, що відомості про матір та батька дитини, зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про народження дитини, суд позбавлений можливості встановити такий факт. З урахуванням вищевикладеного, суд позбавлений можливості безспірно встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, із зазначенням даних про її батьків, як того вимагає ч. 3ст. 317 ЦПК України. Відтак, у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed