Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.03.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 20. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 17.03.2012 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на сімейне життя, та вже тривалий час відсутності спільного проживання, їхні шлюбні відносини припинили своє існування. Вважає, що зберегти сім`ю неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому просить розірвати даний шлюб. Ухвалою суду від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 20.08.2024 надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій вона підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. 20.08.2024 від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він визнав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У ч. 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17.03.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.03.2012. Після реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог чинного законодавства, з урахуванням зазначених у позові обставин, беручи до уваги принцип добровільності шлюбу, мотивів та причин подання позову, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з огляду на визнання відповідачем позову суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved