Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

12.06.2024 до суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Урлівська-36» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2021 року по березень 2024 року у розмірі 20 834,08 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСББ «Урлівська-36» є балансоутримувачем будинку за адресою [ADDRESS] , забезпечує управління та утримання житлового будинку, виконує договірні зобов`язання. Відповідач є власником квартири [NUMBER] , однак не виконує свого обов`язку з оплати послуг, які надає позивач, а саме послуги конс`єржів, внески на утримання будинку та прибудинкової території, внески в резервний фонд. Таким чином у нього за період з грудня 2021 року по березень 2024 року утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути у судовому порядку. Ухвалою від 10.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про проведення судового засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця знаходження майна та за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, однак конверти з вкладеннями повернулися до суду із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому, 27.09.2024 відповідач особисто через канцелярію суду подав клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у зв`язку із його перебуванням на військовій службі за мобілізацією в Збройних Силах України на посаді заступника командира роти з озброєння військової частини [NUMBER] та участі у захисті територіальної цілісності та недоторканості державного суверенітету України з 01.04.2022 і по теперішній час. Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року). У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи». Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення бойових дій. Такий висновок кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постановах від 09.11.2022 року в справі №753/19628/17, 14.02.2024 у справі №466/8799/22. Так, на підтвердження проходження військової служби відповідач надав довідку за № 1596/374 від 19.09.2024, видану командиром військової частини [NUMBER] , згідно якої [PERSON] дійсно проходить службу в Збройних Силах України на посаді заступника командира роти з озброєння військової частини [NUMBER] за мобілізацією та виконує бойові (спеціальні) завдання в межах Херсонської області, а також довідку від 05.04.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України про те, що [PERSON] дійсно в період з 2023 року по 29.08.2024 брав участь у вказаних заходах на території Херсонської області та довідку від 02.09.2024 про участь у відповідних заходах з 2023 року по 31.07.2024. Однак, надані документи не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки в них не міститься відомостей про те, чи перебуває [PERSON] в зоні бойових дій станом на день розгляду справи та виконує відповідні бойові завдання, зважаючи також на те, що вказане клопотання з додатками подане особисто відповідачем через канцелярію суду. З врахуванням наведеного, а також з метою дотримання принципу розумності тривалості провадження у справі суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладено в ухвалах від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17, від 29 травня 2023 року у справі №755/1487/20. За таких обставин, суд приходить до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , загальна площа якої становить 76,5 кв.м. /а.с.36/. У будинку за адресою [ADDRESS] створено ОСББ «Урлівська-36» /а.с.20-28/. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон), співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирного будинку. Статтею 10 Закону передбачено, що до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Протоколом Загальних зборів співвласників ОСББ «Урлівська-36» від 15.02.2020 затверджено кошторис на 2020 рік, відповідно до якого сума внеску відповідача вираховується в розмірі 602,56 грн на місяць /а.с.5-7/. Протоколом Загальних зборів співвласників ОСББ «Урлівська-36» від 15.02.2022 затверджено кошторис на 2022 рік, відповідно до якого сума внеску відповідача вираховується в розмірі 754,96 грн на місяць /а.с.10-12/. Протоколом Загальних зборів співвласників ОСББ «Урлівська-36» від 19.03.2024 затверджено кошторис на 2024 рік, відповідно до якого сума внеску відповідача вираховується в розмірі 754,96 грн на місяць /а.с.15-17/. За приписами статей 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідачем не сплачувались внески за обслуговування будинку, у зв`язку з чим, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 01.04.2024 він має заборгованість перед позивачем у розмірі 20 834,08 грн. У Постанові Верховного Суду від 14.07.2020 року у справі №466/8748/16-ц, а раніше у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі №3-945гс15, зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, у якому створено ОСББ, зобов`язана брати участи у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за нарахованими внесками на утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 20 834,08 грн є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 028 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved