Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

В серпні 2024 позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , за заявою останньої № 2018917181_CARD від 17.05.2018, укладено кредитний договір № 2018917181 від 17.05.2018, згідно якого [PERSON] отримала кредит на придбання товару. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач, отримавши кредитні кошти деякий час здійснювала погашення кредиту (останній платіж 14.02.2021), однак в повному обсязі зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування не виконала. У зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 64769,58 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 34650 грн., заборгованості по відсотках - 30119,58 грн. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 265. У відповідності до умов даного Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, зокрема, за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2018917181_CARD від 17.05.2018. 09.05.2024 позивачем направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка не була отримана відповідачем, а була повернута за закінченням терміну зберігання. Після отримання права вимоги, позивач не здійснював нарахування відповідачу жодних штрафних санкції, однак своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконала. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованість за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2018917181_CARD від 17.05.2018 в розмірі 64769,58 грн., яка складається з: 34650 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 30119,58 грн. - заборгованість за відсотками, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До суду надійшла її заява, в якій вона позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17.05.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2018917181, згідно умов якого укладання Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2018917181_CARD від 17.05.2018 є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка, тарифів банку. Даний договір підписаний власноручним підписом [PERSON] . Відповідно до Заяви-Анкети визначено умови обслуговування Кредитної лінії, зокрема за користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентнох ставки, розмір якої визначається Заявою-Анкетою, тарифами банку та договором. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, на дату укладання Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних (а.с. 12). Крім того, відповідачем підписано з АТ «ОТП Банк» паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 13). АТ «ОТП Банк» відкрило відповідачці поточний картковий рахунок та надало електронний платіжний засіб, про що міститься підпис [PERSON] на розписці (а.с. 14). Встановлено судом і те, що взяті на себе за договором зобов`язання АТ «ОТП Банк» перед відповідачкою виконало в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідачка користувалася кредитними коштами, що підтверджується копією звіту - рахунку за період 17.05.2018 по 24.03.2023 (а.с. 35-53). 24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК», як клієнтом, та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», як фактором, укладено Договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265, про що свідчить його копія (а.с. 5-9) Відповідно до умов даного Договору факторингу, зокрема, п. 1.1., 1.2. та 1.3. клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, у розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти у розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього Договору. За цим Договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 6.2.3. Договору факторингу №24/03/23). Сторони домовилися, що ліміт фінансування по реєстру боржників №1 та по Реєстру боржників №2 становить 7 155 000 грн., без ПДВ (п. 7.1. Договору факторингу №24/03/23). Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати підтверджується копією платіжного доручення №46 від 24.03.2023 на суму 7 155 000 грн. (а.с. 11). Відповідно до копії витягу з Додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором 2018917181 від 17.05.2018 на суму 64769,58 грн., яка складається з: 34650 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 30119,58 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 17). Вказана сума заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 2018917181_CARD від 17.05.2018 станом на 24.03.2023 (а.с. 17-34). ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» направило та адресу відповідачки вимогу про погашення заборгованості та дострокове повернення кредиту на підставі ст. ст. 530, 512, 516 №0509/9 від 09.05.2024, у якій також повідомило про заміну кредитора у зобов`язанні, про що свідчить копія вимоги (а.с. 54). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», ні на рахунки первісного кредитора. Отже, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за Кредитним договором № 2018917181_CARD від 17.05.2018 в розмірі 64769,58 грн., яка складається з: 34650 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 30119,58 грн. - заборгованість за відсотками. Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають врегулюванню наступними законодавчими нормами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2018917181_CARD від 17.05.2018, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Крім того, наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2018917181_CARD від 17.05.2018. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, що призвело до виникнення у неї перед позивачем заборгованості, яка обґрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачкою на спростування цього будь-яких заперечень та доказів не надано, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 64769,58 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved