Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

І. Позиції учасників справи Аргументи позивача 19 липня 2024 року до Святошинського районного суду міста Києва через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Муха Р.М. до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що: - [INFO] померла [PERSON] , дружина позивача; - спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є позивач, [PERSON] ; - до складу спадщини увійшла квартира [ADDRESS] ; - оскільки правовстановлюючі документи на квартиру втрачені, оформити право на спадщину у позасудовому порядку позивач не може. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. 01 жовтня 2024 року представник позивача, адвокат Муха Р.М., подав заяву про розгляд справи у судовому засіданні без його участі та участі позивача. Позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Аргументи відповідача 08 серпня 2024 року Київська міська рада подала відзив на позовну заяву, в якому просила суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У судове засідання представник відповідача не з`явився. У відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі. Позиція третьої особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За змістом положень частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Неявка у судове засідання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, за умови, що її належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. ІІ. Процесуальні дії суду 25 липня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, у якій визначив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочав підготовче провадження у справі, призначив підготовче засідання 09 серпня 2024 року. До позовної заяви представник позивача долучив клопотання про витребування копії спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. Зазначене клопотання суд задовольнив, про що зазначив в ухвалі про відкриття провадження у справі від 25 липня 2024 року. 05 серпня 2024 року представник позивача подав про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції. 06 серпня 2024 року суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні цієї заяви з підстав відсутності доказів її надсилання третій особі. Інші заяви чи клопотання учасники справи не подавали. 09 серпня 2024 року суд відклав підготовче засідання на 03 вересня 2024 року у зв`язку з ненаданням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 03 вересня 2024 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті на 02 жовтня 2024 року. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Обставини, які встановив суд [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї 08.02.2008, актовий запис № 134 (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.05.2023, актовий запис № 9563 (а.с. 11). 02 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, [PERSON] (а.с. 54). Спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована у Спадковому реєстрі 02.10.2023 за № 71328121, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74168677, номер справи у нотаріуса 30-2023 (а.с. 75). 07 березня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 88). 07 березня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] через відсутність у [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Наведене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 61/02-31 від 07.03.2024 (а.с. 12, 98). Згідно з інформаційною довідкою серії КВ-2023 № 31408, виданою Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 03.10.2023 (код перевірки на вебсайті bti.com.ua 2300024017250), за даними реєстрових книг бюро квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Клінічним санаторієм «Перемога» 29.04.1993; право власності зареєстроване 05.05.1993 за реєстровим № 5415 (а.с. 14). У квартирі [ADDRESS] загальна площа 36,66 кв.м., житлова площа 17,96 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру, виготовленим фізичною особою-підприємцем [PERSON] 04.07.2024 (а.с. 16-17). ІV. Мотиви суду Відповідно до ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до підпункту 4.12. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно з п.п. 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом приписів ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності повинне спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Частина 1 статті 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом приписів ст. 16 ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності здійснює суд. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. У справах про визнання права власності в порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності - територіальна громада за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Судувід 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц. V. Висновки суду У справі, що розглядається: - єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , є позивач; - до складу спадщини входить квартира [ADDRESS] ; - відповідно до приписів частини п`ятої статті 1268 ЦК України ця квартира належить позивачеві з часу відкриття спадщини; - позивач не може оформити право на спадщину і зареєструвати право власності на квартиру, оскільки правовстановлюючий документ втрачений, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії; - законодавець у статті 392 ЦК України визначив безумовною підставою звернення до суду з позовом про визнання права власності втрату документа, який засвідчує право власності. З огляду на викладене, право власності [PERSON] підлягає судовому захисту шляхом його визнання. Отже, позов слід задовольнити повністю. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір у сумі 12 112,02 гривень, що підтверджується квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» № 5761-8030-0771-5967 від 16.07.2024 (а.с. 20). Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved