Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №2038579481 в сумі 21692,30 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 27.12.2021 р. між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2038579481. Згідно п.1.4 кредитного договору, датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. 13.10.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2038579481, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п.1.1 Договору факторингу АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Пунктом 1.3 договору факторингу передбачено, що ТОВ «ФК ЄАПБ» одержує право (замість АТ «ОТП Банк») вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до договору факторингу ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2038579481 у сумі 21692,30 грн., з яких: 18499,40 грн. загальна сума боргу по тілу; 2,70 грн. загальна сума боргу по відсотках; 3190, 20 грн. загальна сума богу по комісії. У зв`язку з тим, що відповідач не виконала свого обов`язку з повернення кредиту в строки передбачені кредитним договором, ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів» просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 21692,30 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 16.08.2024 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 07.12.2023 року, у позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні, і у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена судом належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, оскільки місце реєстрації відповідача є зоною активних бойових дій. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзив на позов не надала. Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін. Оскільки що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного. Судом установлено, що 27.12.2021 р. між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2038579481, який підписано електронним підписом позичальника. Згідно п.1.1 Кредитного договору, АТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит на придбання товару у продавця (ТОВ КОМФІ ТРЕЙД) у розмірі 26095,00 грн., 490 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме послуги «смс+довідка», загальний розмір кредиту в сумі 26585,00 грн, та датою остаточного повернення кредиту 27.06.2023 р. Згідно п.п.1.2, 1.3 Кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 річних; повернення кредиту та сплату процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платажів. Крім того, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначені основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту. Також, відповідачем підписано орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, який є додатком №1 до Паспорту споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, який є Додатком №1 до Кредитного договору №2038579481 від 27.12.2021 р., в яких зазначені дати платежу, суму платежу за розрахунковий період, розмір процентів за користування кредитом, загальну вартість кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2038579481 від 27.12.2021 р., за період з 13.10.2023 р. по 30.06.2024 р. заборгованість за кредитним договором становить 21692,30 грн. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. 13.10.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2038579481, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п.1.1 Договору факторингу АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно п. 1.3 Договору факторингу ТОВ «ФК ЄАПБ» одержує право (замість АТ «ОТП Банк») вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Згідно п. 6.2.3 Договору факторингу право вимоги переходить до ТОВ «ФК ЄАПБ» з моменту підписання сторонами Договору, після чого «ФК ЄАПБ» стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Пунктом 6.2.4 Договору факторингу передбачено, що відступлення права вимоги за Договором здійснюється без згоди боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до договору факторингу ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2038579481 у сумі 21692,30 грн., з яких: 18499,40 грн. загальна сума боргу по тілу; 2,70 грн. загальна сума боргу по відсотках; 3190, 20 грн. загальна сума богу по комісії. Таким чином, позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача. Згідно ч. 1-3 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦПК України, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано Отже, враховуючи наявність законних підстав, судом ухвалюється рішення про задоволення позову. Оцінюючи та проаналізувавши надані суду докази, суд знаходить їх достатніми, належними та допустимими. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, наявність заборгованості підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується, позивачем надані докази на підтвердження права переходу грошової вимоги, які суд приймає до уваги, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію (платіжну інструкцію) №75468 від 26.07.2024 року, яка підтверджує факт сплати ним судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у вказаній сумі.

Outcome: approved