Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

[PERSON] , через представника [PERSON] , звернулася до суду із заявою, за якою просила встановити факт належності їй правовстановлюючих документів: свідоцтво про народження від 20.12.1958 року, трудова книжка, свідоцтво про укладення шлюбу від 27.02.1985 року, свідоцтво про народження дитини від 15.09.1988 року. Заява мотивована тим, що в паспорті заявниці допущена описка, її по батькові російською мовою зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », що ставить під сумнів належність заявниці запитуваних правовстановлюючих документів, і перешкоджає реалізації нею права на пенсію. Провадження за заявою відкрите відповідно до ухвали судді від 09 серпня 2024 року, справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 30.09.2024 року провадження у справі в частині вимог про встановлення фактів належності заявниці свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про народження дитини закрите. Від представника заінтересованої особи надійшов відзив, за яким просив відмовити в задоволенні адміністративного позову [PERSON] , за необґрунтованістю. Проте, цей відзив не може бути прийнятий, оскільки справа розглядається в порядку цивільного судочинства. Адміністративний позов [PERSON] не заявляла, дії та рішення пенсійного органу під сумнів не ставила. Інших заяв по суті справи не надходило. Учасники процесу в суд не з`явились. Судом встановлено таке. [PERSON] з досягненням пенсійного віку звернулась до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві з заявою про призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №262840021590 від 28.05.2024 року заявниці в призначенні пенсії відмовлено, у зв`язку з неможливістю зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності згідно трудової книжки, періоду навчання, та періоду догляду за дитиною до трьох річного віку. Рішення засноване на тому, що по батькові заявниці в трудовій книжці, атестаті про навчання, свідоцтві про одруження та свідоцтві про народження дитини не відповідає паспортним даним заявниці. Дійсно в паспорті громадянина України по батькові заявниці російською мовою зазначено « [PERSON] », а у вказаних вище документах « [PERSON] ». Разом з тим по батькові заявниці українською мовою в паспорті наведено « [PERSON] », що відповідає російською « [PERSON] ». Фактично в паспорті допущена помилка (описка) в написанні по батькові заявниці російською мовою. Усунути цю помилку через органи ДРАЦ заявниця не може, оскільки проживає в Федеративній Республіці Німеччина на умовах тимчасового захисту, що підтверджується відповідним документом. При цьому суд погоджується, що наявність описки формально ставить під сумнів належність заявниці трудової книжки та атестату про навчання, що в свою чергу не дає пенсійному органу можливості зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності заявниці та період її навчання. Але, для стороннього наглядача має бути очевидним, що ці документи належать саме заявниці, оскільки дані зазначені в них відповідають відповідним даним, що наведені в інших особистих документах заявниці, в тому числі і в паспорті, за виключенням даних з опискою. Трудова книжка є основним документом на підтвердження трудового стажу особи, документ про освіту підтверджує період навчання особи в освітньому закладі. Тому встановлення фактів належності заявниці таких документів має значення для призначення пенсії відповідно до закону. Право заявниці звернутись до суду передбачене ст. 315 ч.1 ЦПК України. Отже, суд знаходить заяву [PERSON] обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Разом з тим, заявницею на забезпечення розгляду справи сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. Судові витрати при розгляді справ в порядку окремого провадження розподілу не підлягають.

Outcome: approved