Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

У травні 2024 року адвокат Кафтасьєва Ганна Володимирівна в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . За час життя мати позивача та позивач набули у спільну сумісну власність нерухоме майно квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач виїхала з України багато років тому та проживає у Німеччині. Позивач є єдиний спадкоємцем після смерті матері, однак не мала можливості прибути до України з підстави відмови їй у виїзді з країни через повномасштабне вторгнення рф до України. Заповіт щодо вказаного майна не складався. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини після смерті матері для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, але її представником було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 травня 2024 року, оскільки позивачем пропущено встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, позивачу рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. Позивач не подала заяви про прийняття спадщини у визначений строк з поважних, незалежних від неї обставин, оскільки фактично проживає в іншій країні, Німеччині, та позбавлена можливості перетнути кордон у період введеного з 24 лютого 2022 року на території України режиму воєнного стану. Враховуючи викладене, просить суд визначити додатковий строк три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , визнавши причину пропуску такого строку поважною. Ухвалою суду від 24 травня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті, також витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області копію спадкової справи, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Представник позивача звернулася до суду із клопотанням про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, у якому заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій просив прийняти рішення згідно чинного законодавства та з урахуванням доказів у справі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 3 статті\~3 ЦПК України\~визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.\~ст. 12, 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частинами 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] , що видане 06 березня 2006 року Центрально - Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 1469 від 26 серпня 1975 року. (а. с. 6) Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 10 червня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.02.1975 року Центрально міським відділом РАЦСу м. Кривого Рогу, актовий запис № 211, розірваний. (а. с. 7) На підставі Свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 21.11.2001 р., Орган приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від Ж698 від 17.10.2001р. та зареєстроване Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації, записано у реєстрову книгу за № 210П-289. (а. с. 8) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 76 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане 14 червня 2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1034. (а. с. 5) Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. від 01 травня 2024 року, [PERSON] , яка діє по довіреності від імені [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини. Спадкоємець на момент смерті спадкодавця не подала заву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини в указаний законом шестимісячний строк. [PERSON] , яка діє по довіреності від імені [PERSON] , рекомендовано звернутись до суду. (а. с. 11) Відповідно до копії спадкової справи № 102/2024, яка заведена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І., із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась її донька [PERSON] , інші спадкоємці не зверталися із заявами про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача [PERSON] . Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої метрі 14 червня 2022 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст.1261 ЦК України. Звертаючись із позовом сторона позивача вказує, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач перебувала за кордоном та у зв`язку з цією обставиною пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно із спадкоємцем. Відповідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частина 3 статті 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, які викладені у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними, при цьому, слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18, від 26 лютого 2020 року у справі №286/27/18, від 08 червня 2023 року у справі №585/2163/22, від 09 жовтня 2023 року у справі №671/208/22. У постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на підставу пропуску строку для прийняття спадщини, представник позивача послалася на те, що строк для прийняття спадщини після смерті матері позивач пропустила через перебування за межами країни з 2014 року та із введенням на території України воєнного стану внаслідок воєнної агресії рф проти України і тому вона не поверталася із Німеччини в Україну. Вказувала, що позивач 10 квітня 2024 року оформила довіреність та уповноважила [PERSON] збирати документи щодо продажу квартири та вирішувати спадкові справи. Тобто шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, остання пропустила з поважних причин. Разом з тим, відповідно ч.6 ст.1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII (із змінами) вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України. Спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач суду не надала. У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі №607/13549/21 зазначено, що перебування спадкоємців за межами країни не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які унеможливили чи в інший спосіб перешкодили вчасно здійснити таку дію. Таким чином, перебування спадкоємця за межами країни не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. А відтак, безпідставними є доводи представника позивача про те, що перебування позивача за межами України, у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені стороною позивача обставини для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному статтею 1272 ЦК України. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у таких спадкоємців порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.\~\~ Згідно вимог статті 141 ЦПК України, судові витрати, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed