Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Любецької селищної ради (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Любецької селищної ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на території смт. Любеч проживає відповідач ( [INFO] ), яка неналежно виконує батьківські відносини щодо своїх малолітніх дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), а саме: часто на кілька днів покидає дітей самих, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не має постійної роботи, не забезпечує життєдіяльності дітей та не створює належних умов проживання та виховання, діти живуть в антисанітарних умовах, що несе загрозу їх життю та здоров`ю. Відповідач заперечує проти позову з огляду на те, що, наразі, докладає належних зусиль та виконує батьківські обов`язки, забезпечує дітей всім необхідним. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2023 року справу направлено за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2023 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Гребенюка В.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 29.02.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву у якій зазначила, що позов не визнає та просила справу розглядати за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи знаходиться заява представника про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. На території Любецької селищної ради по вул. Подільська, буд. 110, смт. Любеч, Чернігівського району, Чернігівської області, проживає відповідач (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), яка має двох дітей: малолітню [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 04.01.2023 року виконкомом Любецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідач відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (том 1, а.с. 7-8) має низький батьківський потенціал та злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, має алкогольну залежність, веде аморальний спосіб життя, не має постійної роботи, періодично заробляє на сезонних підробітках, сім`я в цілому живе за кошти соціальної допомогу на дітей по втраті годувальника, періодично залишає дітей без належного догляду та матеріального забезпечення самих вдома на декілька діб, а саме, від 2 до 7 діб чим наражає дітей на небезпеку, не забезпечує їхньої життєдіяльності та не створює належних умов проживання та виховання, діти живуть в антисанітарних умовах, що несе загрозу їх життю та здоров`ю. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 03.07.2023 року згідно з наказом № 29 Служби у справах дітей Любецької селищної ради поставлені на облік, як такі, що потрапили у складні життєві обставини через ухиляння матір`ю від виконання батьківських обов`язків та наражанням дітей на небезпеку. Відповідач неодноразово було ознайомлено з вимогами ст. 150 Сімейного Кодексу України щодо обов`язків батьків по вихованню дітей та попереджено про відповідальність за неналежне ставлення до виховання дітей, а також можливість їх відібрання, у разі якщо вона не змінить своє ставлення до виховання. На Комісії з питань захисту прав дитини Любецької селищної ради відповідно до рішень від 03.07.2023 року протоколу № 9 та від 26.10.2023 року протокол № 17 розглядались питання неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачкою відносно малолітніх дітей малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проводились профілактичні бесіди щодо недопущення зловживання алкогольних напоїв та ведення аморального способу життя та залишення дітей у небезпеці. Належних висновків відповідач так і не зробила. За даними Служби у справах дітей Любецької селищної ради на відповідача неодноразово старшим інспектором СЮП ВП ЧРУП України з Чернігівської області майором поліції Петройтіс Т.В. складались протоколи за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. 03.11.2023 року малолітня [PERSON] повідомила начальника служби у справах дітей Любецької селищної ради Маринець В.М., що мати пішла з дому, залишивши її з молодшим братом одних. Три доби здійснювався нагляд за дітьми начальником служби у справах дітей та фахівцем соціальної роботи. Відповідач на зв`язок не вийшла та не повернулась додому. 06.11.2023 року за рішенням виконавчого комітету Любецької селищної ради № 242 від 06.11.2023 року «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у зв`язку з загрозою їх життю та здоров`ю», діти були вилучені з сім`ї та тимчасово поміщені до КНП Ріпкинська ЦЛ Ріпкинської селищної ради на медичне обстеження з подальшим тимчасовим влаштуванням до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] мешканки [ADDRESS] . У відповідача, на думку позивача, інстинкт батьківства на даний час відсутній, через постійне вживання алкоголю та ведення аморального способу життя, не забезпечення піклування про дітей, не створення належних умов для їх життя, залишення у небезпеці. Таке відношення негативно позначається на самоствердженні дітей та спричиняє душевні переживання і несе загрозу їхньому життю та здоров`ю. Виходячи з вищенаведеного, з метою захисту прав та інтересів дітей, запобіганню бездоглядності та створенню безпечних умов проживання та виховання, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення їх потреб, служба у справах дітей Любецької селищної ради вважає доцільним позбавлення її батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у судовому порядку. Поруч з цим, у матеріалах справи наявний Акт №48 від 29.04.2024 року Служби у справах дітей Любецької селищної ради про обстеження умов проживання де викладено наступне. [PERSON] , начальником служби у справах дітей Любецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області та [PERSON] , фахівцем соціальної роботи КЗ Любецький Центр НСП Любецької селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області на підставі звернення відповідача «Про надання акту обстеження умов проживання» з метою повернути дітей з метою обстеження її умов проживання та створених умов для виховання та розвитку дітей, проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] . Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, загальною площею 52 кв. метрів ( будинок ), який складається з 4 кімнат: 2 спальні, 1 вітальня, 1 кухня, утеплена веранда, опалення індивідуальне пічне , природний газ підведений до газової плити, централізоване водопостачання та водовідведення відсутнє. Вода колодязна. Комунальні борги відсутні. Житло наймане. Умови проживання: санітарно-гігієнічні умови на час обстеження задовільні: будинок облаштований відповідними меблями (є шафи, тумбочки для речей особистого вжитку, столами, диванами, ліжками,(тощо), газова плита, пральна машинка, В будинку чисто, затишно, охайно. Для виховання, розвитку та проживання дітей створені такі умови: для кожної дитини облаштовано окрему кімнату, де є диван, шафа, тумбочка для речей особистого вжитку, відпочинкова зона, іграшки, є книжки, в кімнаті для дівчинки є комп`ютер. Є столи для приготування домашніх завдань. Є дитячі речі, а саме одяг, взуття. Є продукти харчування, у наявності овочі з присадибної ділянки, крупи, цукор, олія, масло, м`ясо, наявна приготована їжа є присадибна ділянка. За цією адресою проживають : 1. [PERSON] . [INFO] - мати; 2. [PERSON] , [INFO] - співмешканець матері. Стосунки, традиції сім`ї - у процесі спілкування відчувається, що між співмешканцями є порозуміння. Запевнили, що алкоголь не вживають, обоє працевлаштовані та відповідально відносяться до своєї роботи. Мають намір узаконити свої стосунки. Результат обстеження: У результаті обстеження визнано належними житлово-побутові умови за адресою: [ADDRESS] . Відповідач працевлаштована, зібрала кошти для поїздки в суд до міста Києва, з метою довести, що зрозуміла свої помилки та має намір повернути дітей, її цивільний чоловік підтримує та схвалює такий вчинок, а також запевняє, що разом будуть належним чином дбати про дітей. Для дітей створені умови для проживання з матір`ю та її співмешканцем. У результаті бесіди встановлено, що мати любить дітей, спілкується у телефонному режимі, поки вони перебувають у патронатній родині. Відповідно до Довідки ФГ «Любецьке 2014» №7 від 18.06.2021 відповідач займає посаду підсобного робітника та отримала дохід з 01.05.2024 по 31.05.2024 у сумі 8500,00 грн. За змістом характеристики наданої ФГ «Любецьке 2014» відповідач зарекомендувала себе, як відповідальна в своїх обов`язках, з колективом у гарних відносинах, спокійна, відповідальна, старанна в роботі. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Суд керується таким. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 2 і 3 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст.180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Згідно з п. 2 ч. 1 статті 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. У цій справі позов пред`явлено з підстав п. 2 ч. 1 ст.164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей). Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому, висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру. Подібний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справа № 742/710/19. Як вже зазначалось, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Саме такий висновок зроблено у відповідних Постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц. За абз. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Однак, це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (п. 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України). Для суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (ст ст. 1, 9 Конвенції). Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів, викладених в ст. 29 Декларації, згідно із якими: кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи; при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (ст. ст. 164-167). Так судом встановлено, що відповідач є матір`ю [PERSON] року та [PERSON] . Позовні вимоги Органу опіки та піклування Любецької сільської ради обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем батьківським обов`язків щодо чого надано відповідні докази датовані 2023 роком. Водночас, протягом судового розгляду справи відповідачем було надано суду докази складені Службою у справах дітей Любецької селищної ради та ФГ «Любецьке 2014» датовані вже у 2024, які спростовують аргументи позивача щодо поточного стану неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. З огляду на встановлене, у задоволенні позовних вимог Любецької селищної ради до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Любецької селищної ради та Служба у справах дітей Подільської районної державної адміністрації в місті Києві про позбавлення батьківських прав, слід відмовити. Судові витрати залишаються за позивачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed