Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди нежитлового приміщення. В обґрунтування позову зазначив, що 01.08.2022 року між ТОВ «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення №ОР-14/22, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2. Договору в оренду передані складські приміщення площею 15,00 кв.м, та прилегла територія площею 20,00 кв.м. Згідно з актом приймання- передачі, вказаний об`єкт оренди було передано відповідачу 01.08.2022 року. Згідно з п. 2.1. Договору оренди за надані у користування приміщення Орендар сплачує орендну плату у розмірі 1180,00 гривень, у тому числі ПДВ за календарний місяць. 01.02.2023 року сторонами підписано Додаткову угоду до Договору від оренди нежитлових приміщень №ОР-14/22 від 01 серпня 2022 року, відповідно до якої пункт 2.1. договору з 01.03.2023 року викладено у наступній редакції: «За надані Орендодавцем у користування приміщення Орендар сплачує орендну плату у розмірі 1485,00 гривень в т.ч. ПДВ за календарний місяць». 25.05.2023 року сторонами підписано Додаткову угоду до Договору оренди нежитлових приміщень №ОР-14/22 від 01 серпня 2022 року, відповідно до якої пункт 1.2 та пункт 2.1. договору з 01.06.2023 року викладено у наступній редакції: -«1.2. Характеристика об`єкта: Складські приміщення без рампи площею 40,00 кв.м, розмір орендної плати становить 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.) за 1 (один) місяць оренди, в т.ч. ПДВ, з розрахунку 75,00 грн. за 1 кв.м; Прилегла територія площею 160,00 кв.м, розмір орендної плати становить 2880,00 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 коп.) за 1 (один) місяць оренди, в т.ч. ПДВ , з розрахунку 18,00 грн. за 1 кв.м; -2.1. 3а надані Орендодавцем у користування приміщення Орендар сплачує орендну плату у розмірі 5880,00 гривень». Відповідно до акту приймання-передачі від 01.06.2023 року, вказаний об`єкт оренди було передано відповідачу 01.06.2023 року. Відповідно до п. 4.1.15 Договору Орендар зобов`язується протягом трьох календарних днів, повернути за актом приймання-передачі (повернення) орендоване майно після закінчення терміну дії цього Договору або його припинення, з будь-яких інших підстав. Термін дії Договору становить з 01.08.2022 року до 31.07.2023 року. Договір вважається укладеним чи припиненим лише після підписання акту приймання-передачі/повернення. Незважаючи на припинення дії договору оренди, відповідач не виконав обов`язку з повернення об`єкта оренди за актом приймання-передачі (повернення) орендованого майна, хоча позивачем неодноразово були надіслані [PERSON] такі акти для підписання. Також, відповідачем не здійснено звірку рахунків по орендній платі та інших платежах незважаючи на те, що представник позивача надсилав акти звірки взаєморозрахунків для погодження та підписання. Відповідно до Акту огляду приміщення №01-2024/Дн від 15 січня 2024 року, станом на 15.01.2024 року на об`єкті оренди зберігається майно орендаря фізичної особи [PERSON] , а саме: металевий вагончик - 1 шт.; балансувальний верстат - 1 шт.; шиномонтажний верстат - 1 шт.; металобрухт; інші особисті речі. Тобто, відповідач не звільнив орендоване приміщення від свого майна, яке й досі зберігається на об`єкті оренди. 21.07.2023 року позивачем було підготовлено [PERSON] повідомлення про припинення договору оренди 31.07.2023 із наданням для підписання актів повернення приміщення орендодавцю, проте відповідач відмовився одержати повідомлення та звільнити приміщення і підписати акти повернення приміщення, про що складено відповідний акт. 07.09.2023 року представником позивача було направлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості по орендній платі від 06.09.2023 року, яку відповідач навмисно не отримував. Однак, із 31.05.2023 року відповідач припинив виконувати свої обов`язки у частині оплати, а тому виникла заборгованість у сумі 48663,33 грн., із яких: 41789,35 грн. сума боргу; 555,02 грн. інфляційне збільшення; 5842,29 грн. штрафні санкції (подвійна облікова ставка НБУ); 476,75 грн. штрафні санкції (3% річних). Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №ОР-14/22 від 01.08.2022 року у сумі 48663,33 грн., із яких: 41789,35 грн. сума боргу; 555,02 грн. інфляційне збільшення; 5842,29 грн. штрафні санкції (подвійна облікова ставка НБУ); 476,75 грн. штрафні санкції (3% річних), а також судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Коваль О.В. у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку. Жодних письмових пояснень від них до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2022 року між ТОВ «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення №ОР-14/22, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-6). Відповідно до п. 1.2. Договору в оренду передані складські приміщення площею 15,00 кв.м, та прилегла територія площею 20,00 кв.м. Згідно з актом приймання- передачі, вказаний об`єкт оренди було передано відповідачу 01.08.2022 року (а.с.6 зворот). Згідно з п. 2.1. Договору оренди за надані у користування приміщення Орендар сплачує орендну плату у розмірі 1180,00 гривень, у тому числі ПДВ за календарний місяць. 01.02.2023 року сторонами підписано Додаткову угоду до Договору оренди нежитлових приміщень №ОР-14/22 від 01 серпня 2022 року, відповідно до якої пункт 2.1. договору з 01.03.2023 року викладено у наступній редакції: «За надані Орендодавцем у користування приміщення Орендар сплачує орендну плату у розмірі 1485,00 гривень, у т.ч. ПДВ за календарний місяць» (а.с.7). 25.05.2023 року сторонами підписано Додаткову угоду до Договору оренди нежитлових приміщень №ОР-14/22 від 01 серпня 2022 року (а.с.8), відповідно до якої пункт 1.2 та пункт 2.1. договору з 01.06.2023 року викладено у наступній редакції: -«1.2. Характеристика об`єкта: Складські приміщення без рампи площею 40,00 кв.м, розмір орендної плати становить 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.) за 1 (один) місяць оренди, в т.ч. ПДВ, з розрахунку 75,00 грн. за 1 кв.м; Прилегла територія площею 160,00 кв.м, розмір орендної плати становить 2880,00 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 коп.) за 1 (один) місяць оренди, в т.ч. ПДВ , з розрахунку 18,00 грн. за 1 кв.м; -2.1. 3а надані Орендодавцем в користування приміщення Орендар сплачує орендну плату у розмірі 5880,00 гривень». Відповідно до акту приймання-передачі від 01.06.2023 року, вказаний об`єкт оренди було передано відповідачу 01.06.2023 року (а.с.8 зворот). Згідно з п. 2.3. Договору оплата за комунальні послуги проводиться Орендарем окремо, до десятого числа поточного місяця за поточний місяць, на підставі додатково виставлених Орендодавцем рахунків. Згідно з п. 4.1.7. Договору Орендар зобов`язується на вимогу Орендодавця проводити звірку рахунків по орендній платі та інших платежах, що передбачені цим Договором, оформляти акт звірки та засвідчувати їх, приймати участь в інвентаризації рахунків. Відповідно до п. 4.1.15 Договору Орендар зобов`язується протягом трьох календарних днів повернути за актом приймання-передачі (повернення) орендоване майно після закінчення терміну дії цього Договору або його припинення, із будь-яких інших підстав. Згідно з п. 8.1 договору, термін дії Договору становить з 01 серпня 2022 року по 31 липня 2023 року. [PERSON] був надісланий лист №325 від 21.07.2023 року, стосовно повернення об`єкта оренди за актом приймання-передачі (а.с.16), та вимога про сплату заборгованості по орендній платі №0609-23 від 06.09.2023 року (а.с.9), однак, відповідач не виконав обов`язку з повернення об`єкта оренди за актом приймання-передачі орендованого майна та не сплатив заборгованість. Також, відповідачем не здійснено звірку рахунків по орендній платі та інших платежах незважаючи на те, що представник позивача надсилав акти звірки взаєморозрахунків для погодження та підписання (а.с.10-14). Відповідно до Акту огляду приміщення №01-2024/Дн від 15 січня 2024 року, станом на 15.01.2024 року на об`єкті оренди зберігається майно орендаря фізичної особи [PERSON] , а саме: металевий вагончик - 1 шт.; балансувальний верстат - 1 шт.; шиномонтажний верстат - 1 шт.; металобрухт; інші особисті речі (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч. 2 ст. 526 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статі 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (частина перша статті 761 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Пунктом 8.4. договору оренди передбачено, що у випадку несвоєчасного внесення орендарем орендної плати у строки, встановлені договором, орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від заборгованої суми (а.с.5). Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, відповідач прострочив виконання зобов`язання, позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та умов договору оренди, були нараховані індекс інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості, якими він обґрунтовував свої вимоги, встановлено, що станом на 15.01.2024 року відповідач [PERSON] має заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №ОР-14/22 від 01.08.2022 року у розмірі 48663,33 грн., із яких: 41789,35 грн. сума боргу; 555,02 грн. інфляційне збільшення; 5842,29 грн. штрафні санкції (подвійна облікова ставка НБУ); 476,75 грн. штрафні санкції (3% річних) (а.с.30-38). При цьому, суд погоджується з наданими розрахунками позивача, оскільки проведені відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року). За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого останнім за подачу позовної заяви у розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved