Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

15 липня 2024 року [PERSON] звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом у якому прохає шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12.06.2021 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 96, - розірвати; судові витрати покласти на позивачку; розглядати справу за відсутності позивачки. Позов обґрунтований тим, що у їхньому шлюбі народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . З перших днів подружнього життя у них була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались та все одно вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей. З жовтня 2021 року сторони однією сім`єю не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Між ними відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання дитини, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Позивачка вважає збереження подружніх відносин з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їхнього сина. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 15.07.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення Виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 08 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 02 жовтня 2024 року. Відповідач правом надання відзиву не скористався У судове засідання 02 жовтня 2024 року сторони не з`явилися. До суду за вх. № 10373 від 02.10.2024 надійшла письмова заява, відповідно до якої позивачка прохає розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. До суду за вх. № 10372 від 02.10.2024 надійшла письмова заява [PERSON] , відповідно до якої останній прохає справу розглянути за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що з 12 червня 2021 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 96, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають одну дитину сина: [PERSON] , народився [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дитини позовна заява не містить. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивачки, яка не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачем та миритися категорично не бажає. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 СК України). Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу. Позивачка прохала покласти судові витрати на неї.

Outcome: approved