Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Процедура: У жовтні 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник заявника - адвокат Левченко В.П., звернувся до суду із заявою у якій просить встановити факт проживання його, заявника [PERSON] , із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після померлого [PERSON] , смерть якого настала [INFO] у м. Світловодськ. Відповідно до ст.ст. 315, 318 ЦПК України ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року витребувано від Першої Світловодської державної нотаріальної контори інформацію. Представник заінтересованої особи - Світловодської міської ради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Позиція заявника, [PERSON] : У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що дружив з [PERSON] . Вони проживали недалеко один від одного. [PERSON] був одинокою людиною, про наявність родичів померлого йому не відомо. Після того як [PERSON] захворів, через що потребував у сторонньому догляді, тому він став проживати з [PERSON] . Останні п`ять років він здійснював опіку над [PERSON] , декілька раз водив до лікаря, купував ліки, продукти харчування, сплачував комунальні послуги. Офіційно опікунство на [PERSON] він не оформлював. Заявлені вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Коли [PERSON] помер, заявник здійснив його поховання та оплатив ритуальні послуги. Після [PERSON] залишилось спадкове майно. Метою встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після померлого заявнику необхідно для успадкування майна. Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] надав суду копії документів: свідоцтва про смерть [PERSON] , довідки про причину смерті [PERSON] , довідка про місце реєстрації [PERSON] , паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON] ; довідки з КП "Житлосервіс 2012" про місце проживання [PERSON] . Позиція заінтересованої особи, Світловодської міської ради: Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, письмових пояснень на підтримку або заперечення проти заяви не надходило. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що добре знає [PERSON] та [PERSON] . Вона проживала поруч з [PERSON] та вважала його дивним. На її думку [PERSON] втратив пам`ять, тому багато сусідів йому допомагали. З 2017 року [PERSON] почав жити з [PERSON] та піклувався за останнім. Вони жили то у заявника, то у [PERSON] . Вона в гості до [PERSON] та [PERSON] не приходила, але бачила їх разом на вулиці майже щодня. Коли [PERSON] помер, то [PERSON] організував його поховання. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 2017 року знає [PERSON] як свого сусіда по багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Вона бачила, що [PERSON] піклувався про [PERSON] , водив [PERSON] у лікарню, до перукаря. [PERSON] міг забути де живе, тоді вона тричі приводила [PERSON] до [PERSON] . З 2017 року вона бачила, що [PERSON] допомагає [PERSON] , почав жити у [PERSON] . Разом [PERSON] та [PERSON] вона бачила 2 рази на тиждень. Вона дома у [PERSON] не була, проте, з 2017 року приходила в гості до [PERSON] 3-5 разів де бачила [PERSON] . Про їх спільне господарство їй нічого невідомо. Знає, що [PERSON] отримував пенсію [PERSON] та купував йому продукти харчування, водив до лікаря. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи та зміст заяви по суті справи, допитавши свідків, оцінивши у єдності та в сукупності надані заявником докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов такого висновку. Встановлені судом обставини справи: З повідомлення Відділу реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Світловодської міської ради гр. [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , інші зареєстровані особи відсутні. З копії довідки №62 від 13.06.24 директора КП «Житлосервіс 2012» видно, що на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] здійснював догляд з [PERSON] та проживав з ним. З довідки про реєстрацію місця проживання особи №3875 від 27.06.2019 р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки лікаря [PERSON] від 04.10.2023 вбачається, що [PERSON] звертався до нього у 2018-2019 року. Проте, [PERSON] не мав декларації із жодним сімейним лікарем. В останній час [PERSON] опікувався [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер у м. Світловодську [INFO] . Відповідно до акту підписаного сусідами, [PERSON] з червня 2017 року по день смерті [PERSON] проживав з ним та здійснював догляд. Відповідно до квитанції №44 від 28.11.22 [PERSON] оплатив поховання померлого. З листа Першої Світловодської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. У жовтні 2023 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання його, [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після померлого [PERSON] , смерть якого настала [INFO] у м. Світловодськ. Оцінка суду (джерела права): Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21 березня 2019 року у справі N 461/4689/15-ц (провадження N 61-43735св18); від 10 жовтня 2019 року у справі N 520/8495/17 (провадження N 61-7058св19); від 17 жовтня 2019 року у справі N 712/1294/17 (провадження N 61-34351св18); від 09 січня 2020 року у справі N 186/421/17 (провадження N 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі N 346/5702/18 (провадження N 61-17111св20). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок суду: Під час судового розгляду заявником не надано суду доказів, які б беззаперечно вказували, що заявник, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після померлого [PERSON] , смерть якого настала [INFO] у м. Світловодськ. Так, матеріали справи не містять докази, які б свідчили, що [PERSON] та [PERSON] починаючи з 2017 року проживали разом та мали спільний бюджет, спільне харчування, спільно купували майно для спільного користування, брали участь у їх спільних витратах на утримання спільного житла, його ремонт, надання взаємної допомоги один одному. Заявник не має у наявності ні усних , ні письмових домовленостей про порядок користування спільним житловим приміщенням з [PERSON] . У справі відсутні інші обставин, які б переконливо засвідчували реальність їх сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, суд вказує на те, що догляд [PERSON] за померлим [PERSON] у вигляді покупки продуктів харчування, ліків, супроводження до лікаря та оплату комунальних послуг не є тотожним із спільним проживанням однією сім`єю. Отже, заявником не доведено наявності обов`язкових умов для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю його з [PERSON] безперервно не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після [PERSON] , а тому у задоволенні його заяви слід відмовити. У відповідності до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати понесені заявником на сплату судового збору не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed