Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~29 квітня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», інтереси якого представляє [PERSON] , звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1195354362 від 14 квітня 2021 року в розмірі 12 269,10 грн. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову зазначено, що 14 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" і [PERSON] було укладено кредитний договір №1195354362 . Договір було підписано електронним підписом [PERSON] , який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер її мобільного телефона, про що свідчать умови кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. \~ \~ \~ \~За договором про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між ТОВ "ФК "ЦФР" і АТ "Таксомбанк" первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами і договором забезпечення до них і сплачує первісномукредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору в порядку і строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги з зазначенням ціни договору та розміру заборгованості позичальників. \~ \~ \~ \~08 листопада 2023 року між АТ "Таксомбанк" і ТОВ "«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» " укладено договір факторингу №НІ/11/10-Ф від 08 листопада 2023 року відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" зобов`язується передати АТ "ТАКСОМБАНК" суму фінансування, а АТ "Таксомбанк" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "ЄАПБ"права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі і на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/10-Ф від 08 листопада 2023 року, реєстру прав вимог, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 12 269,1 грн, з яких 7250,02 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,87 грн.- загальна заборгованість по відсотках; 5018, 21 грн. - загальна заборгованість по комісії. \~ \~ \~ \~Після відступлення права вимоги відповідачка не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості. З часу отримання позивачем права вимоги до [PERSON] по вищезазначеному договору, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. З цих підстав провили позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] не подала відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 10 липня 2024 року визнано потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві. Представник [PERSON] на виконання ухвали про обов`язкову участь представника позивача у судовому засіданні надала письмові пояснення. А саме уточнила, що нарахована комісія є відсотками за кредитним договором, що підтверджується умовами кредитного договору та паспортом кредиту. Просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] у судове засідання не прибула повторно, про причини неявки у судове засідання не повідомила, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законмо порядку. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася повторно, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 14 квітня 2021 року між ТОВ "ФК"ЦФР" і [PERSON] за допомогою цифрового підпису було укладено електронний кредитний договір № 1195354362. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №1196354362 розмір кредиту становив 8700 гривень, кредит надавася строком на 6 місяців. Умови кредитного договору викладені у паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ" ФК "ЦФР" в редакції від 04 січня 2021 року, якірозміщені на сайті ТОВ "ФК"ЦФР" і з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору і до яких позичальник приєднався, підписавши цей договір. Відповідно до паспорта кредиту від ТОВ "ФК"ЦФР" №5354362 загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом становить 10 135,79. З яких тіло кредиту 8700 грн., відсотки за кредитом -1435,50 грн. Граничний термін повернення кредиту - 13 жовтня 2021 року. 07 жовтня 2016 року між ПАТ "Таксомбанк" та ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" укладено договір про відступлення прав вимоги відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх приймати та передавати грошові кошти в розпорядження клієнта. Позивачку було повідомлено про відступлення права вимоги до неї АТ "Таксомбанк", що підтверджується копією повідомлення з якою [PERSON] ознайомлена 14 квітня 2021 року під розписку. 08 листопада 2023 року між АТ "Таксомбанк" і ТОВ "Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №НІ/11/10-Ф. За витягом з реєстру прав вимог до договору факторингу №НІ/11/10-Ф від 08 листопада 2023 року до позивача перейшло прао вимоги до [PERSON] за договором 1195354362 від 14 квітня 2021 року на суму 12 269,10 грн. з яких 7250,02 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5018, 21 грн. заборгованість по комісії, 0,87 грн. заборгованість по процентах. За розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ "ФК"ЄАПБ" щодо позичальника [PERSON] за кредитним договором станом на 31 березня 2024 року - дату подання позову до суду, яка є ідентичною станом на 08 листопада 2023 року - дату відступлення права вимоги сума боргу за кредитом №1195354362 від 14 квітня 2021 року становить 12 269,10 грн. з яких 7250,02 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5018, 21 грн. заборгованість по комісії, 0,87 грн. заборгованість по процентах. За \~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована\~\~на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст статей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) зазначено, що: «визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, нарахування позивачем за кредитними договорами відсотків за кредитом після закінчення строку дії договору є неправомірним. \~ \~ \~ \~Тому заявлена ТОВ "ФК«ЄАПБ» вимога в частині стягнення з відповідачки заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (які помилково зазначені як комісія у позовній заяві) за кредитними договором після 13 жовтня 2021 року є безпідставною та не підлягає до задоволення. Відповідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~\~\~ Враховуючи,\~що відповідач\~належним чином\~не виконав\~обов`язку\~за договором,\~що підтверджується\~розрахунками заборгованості,\~не надав\~суду жодного\~доказу на\~спростування цієї\~ заборгованості,\~суд дійшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме - стягнення 7250,02 грн. - суми заборгованості за основним зобов`язанням та 1435,50 грн. - процентів за користування коштами в межах строку кредитування. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із платіжної інструкції №51713 вбачається, що позивачем 12 квітня 2024 року оплачено судовий збір в розмірі 3028,00 гривні, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 2143,83 грн., що становить 70,8 % від розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial