Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Волинець С.А. звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чортківська державна нотаріальна контора, який згодом уточнив, та просить визнати за [PERSON] право власності\~на майно\~в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~померлої [INFO] матері [PERSON] , а саме, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] у віці 61 рік. Спадкова справа після смерті батька не заводилась. Спадщину прийняла його дружина (мати позивача) [PERSON] , оскільки проживала разом із ним за однією адресою. ЇЇ мати [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років. Нотаріусом 06.12.2012\~року заведено\~спадкову справу\~№194/2012\~до майна\~померлої [INFO] [PERSON] \~за заявою\~ [PERSON] \~про прийняття\~спадщини.\~Інших заяв\~до спадкової\~справи не\~долучено.\~При цьому, за даними Спадкового реєстру спадкодавець залишив заповіт, відповідно до якого, її мати на випадок своєї смерті розпорядилась належним їй житловим будинком з надвірними будівлями, сертифікатом на право на земельну частку (пай) та усім іншим її майном в користь своєї дочки [PERSON] . 29.08.2016 року Гусятинською державною нотаріальною конторою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку площею 1,9910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за реєстровим № 372. Проте, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , який належав на праві спільної сумісної власності батькам позивачки. Підставою відмови зазначено необхідність визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок та відсутністю належних правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Волинець С.А. в судове засідання не з`явилися, однак, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності. Уточнені позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Чортківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, проте, надіслала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 квітня 1970 року. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] , [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11 червня 1994 року. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданим 29 березня 1995 року Коцюбинською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованим 30.03.1995 року Чортківським МБТІ у книгу №1 за реєстровим №2, [PERSON] є власником в цілому домоволодіння за [ADDRESS] . Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , загальна площа житлового будинку становить 54,0 м2, житлова площа 17,9 м2. Згідно уточненої довідки Васильковецької сільської ради від 11.09.2024 року №76, житловому будинку, який розташований по [ADDRESS] у зв`язку з упорядкуванням адреси на підставі рішення №47 від 18.11.2011 року восьмої сесії шостого скликання Жабинеиької сільської ради, присвоєно номер 8. Як вбачається із копії довідки про одруження, виданої відділом РАГС Гусятинського районного управління юстиції про те, що 14.02.1956 року в Жабинецькій сільській раді зареєстровано одруження між [PERSON] і [PERSON] , опісля присвоєно прізвища: йому « [PERSON] », їй « [PERSON] », актовий запис №02. Таким чином, вищевказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був набутий [PERSON] та його дружиною [PERSON] в період зареєстрованого шлюбу. [INFO] помер [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого 19 вересня\~1994\~року Коцюбинською сільською радою Гусятинського рай бюро ЗАГС, актовий запис № 23. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на спірну частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Як вбачається із довідки виконавчого комітету Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області №36 від 18.04.2024 року, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] з ним проживали та були зареєстрованими по [ADDRESS] члени сім`ї: дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області №34 від 17.04,2024 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON] , яка утримувала майно, житловий будинок та вчиняла інші дії відносно вказаного майна. Таким чином, [PERSON] успадкувавши частку померлого чоловіка, стала власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . 24 квітня 1998 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №03343361, та загалом все те, що буде належати їй на день її смерті [PERSON] (позивачці по справі), що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Жабинецької сільської ради Чепіль В.С. 24 квітня 1998 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3, який на день смерті не змінений і не скасований. [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого 10 травня\~2012\~року Жабинецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 04. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на спірний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Відповідно до довідки Васильковецької сільської ради від 08.07.2024 року №58, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , постійно по день її смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і разом з спадкодавцем проживали: зять [PERSON] , внучка [PERSON] , та внучка [PERSON] . Згідно копії рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року (справа №1904/2717/2012) встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , що [PERSON] , яка померла [INFO] доводиться матір`ю [PERSON] . Встановлено факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , заповіту від 24 квітня 1998 року, який посвідчений секретарем Жабинецької сільської ради і записаний від імені [PERSON] . Встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , що [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Рішення суду набрало законної сили 03 грудня 2012 року. Відповідно до Інформаційної довідки, виданої 25.04.2024 року за №447/01-21 Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, 06.12.2012 року заведено спадкову справу №194/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Інших заяв до спадкової справи не долучено, що підтверджується довідкою рекомендаційного характеру за № 190/02-14 від 14.05.2024 року, виданою в.о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори Максимович Л.В.. 29 серпня 2016 року Гусятинською державною нотаріальною конторою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку площею 1,9910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за реєстровим № 372. Проте, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , який належав на праві спільної сумісної власності батькам позивачки. Підставою відмови зазначено необхідність визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок та відсутністю належних правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою в.о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори Максимович Л.В. від 14.05.2024 року за № 190/02-14. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217 та 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1226 ЦК України закріплено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). У відповідності до роз`яснень закріплених пунктом 12 та 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «По судову практику у справах про спадкування» для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на зміст статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Із зазначеного вбачається, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 16.06.2021 року у справі № 570/997/19, в якій також зазначено, що у такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічні правові висновки неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20.06.2018 року у справі № 640/13903/16-ц; від 20.06.2018 року у справі № 266/5267/18; від 20.03.2019 року у справі № 550/1040/16-ц; від 22.04.2020 року у справі № 601/2592/18; від 22.04.2020 року у справі № 127/23809/18; від 27.05.2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16.09.2020 року у справі № 464/1663/18. Зазначене свідчить про сталість судової практики у даній категорії спірних правовідносин. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом спірного майна померлої [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняла спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. Статтею 317\~ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 54,0 м2, житловою площею 17,9 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved