Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначила, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно померлого частку житлового будинку під [ADDRESS] , який був збудований спільними зусиллями, за час спільного проживання у шлюбі, [PERSON] та [PERSON] , та в 1978 році зареєстровано право власності на будинок за [PERSON] . Оригінал Свідоцтва № [NUMBER] від 28.08.1978, про право особистої власності на жилий будинок, яке було видано Колочавською селищною радою народних депутатів на ім`я [PERSON] , втрачено за життя останнього. Земельна ділянка виділена під будівництво та обслуговування спадкового житлового будинку у приватну власність позивачці [PERSON] , або її чоловіку [PERSON] не передавалася, Державний акт на таку відсутній. За життя, [PERSON] , на випадок своєї смерті заповітного розпорядження не залишив. На час смерті [PERSON] , був зареєстрований і проживав постійно в [ADDRESS] , разом із ним постійно проживала та була зареєстрована тільки дружина померлого [PERSON] (позивачка), син померлого [PERSON] , більше шести місяців фактично не проживав з померлим батьком за однією адресою. [PERSON] не бажає приймати спадщину за померлим батьком, вважає себе таким, що фактично не прийняв спадщину, бо з початку 2022 року проживає та працює в Чеській Республіці. Протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] , [PERSON] , як син померлого надіслав приватному нотаріусу Міжгірського нотаріального округу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом до майна померлого батька на користь його матері [PERSON] . Однак, незважаючи не безспірність спадкових відносин, приватним нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за майном померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в цілому, оскільки на зазначений будинок відсутні правовстановлюючі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна, й за наявною інформацією стосовно кола осіб, які прийняли спадщину, частки спадкоємців, які прийняли спадщину є рівними та становлять по частці. Нотаріус не взяв до уваги інформацію органу територіальної громади на території якого за життя проживав та помер спадкодавець [PERSON] , а саме, що із [PERSON] на час його смерті [INFO] разом із ним постійно проживала та була зареєстрована тільки дружина померлого [PERSON] (позивачка), був зареєстрований, але фактично не проживав син померлого [PERSON] . Також нотаріус не прийняв заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини до майна померлого батька [PERSON] , на користь його матері [PERSON] , оскільки підпис в заяві [PERSON] не завірено нотаріусом, а приїхати в Україну для підтвердження справжності підпису в заяві, [PERSON] на даний час не має можливості. Окрім цього, нотаріус не врахував, що житловий будинок під [ADDRESS] , є спільним майном подружжя. Посилаючись на вказані обставини та норми діючого законодавства у позовній заяві висловлено прохання визнати за позивачкою право власності в цілій частці на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , з яких частка в будинку, як за спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого чоловіка [PERSON] , а частка в будинку, як майно набуте за час спільного проживання у шлюбі з гр. [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 17.09.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.10.2024 справу призначено до судового розгляду. Представник позивачки подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі її довірительки. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Від Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника сільради ради. Висловлено позицію за якою сільська рада визнає вимоги позову. [PERSON] подав до суду заяву якою підтвердивши обставини зазначені в позовній заяві визнав заявлені позивачкою вимоги. Додатково повідомив, що не бажає приймати спадщину померлого батька. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] в селі Колочава Міжгірського (Хустського) району Закарпатської області, у віці 82 років, помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чого є копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] та про одруження серія [NUMBER] (а.с. 9, 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно померлого: частку житлового будинку під [ADDRESS] , який був збудований за час спільного проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , та в 1978 році зареєстровано право власності на будинок за [PERSON] (а.с. 14). Зазначений житловий будинок був побудований [PERSON] орієнтовно в 1980 році, на земельній ділянці площею 0,17 га, що вбачається із Виписки з по господарської книги за № 239 від 05.02.2024, копії Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 28.08.1978 на ім`я [PERSON] , технічного паспорта на будинок (а.с. 15, 14, 19-20). На час смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та був зареєстрований і проживав постійно в [ADDRESS] , разом із ним постійно проживала та була зареєстрована тільки дружина померлого [PERSON] (позивачка), син померлого [PERSON] , [INFO] , більше шести місяців фактично не проживав з померлим батьком за однією адресою, що підтверджується довідкою № 2330 від 30.08.2024, виданою виконавчим комітетом Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області. Аналогічні обставини вбачаються з Акту обстеження матеріально-побутових умов гр. [PERSON] , який складений 30.08.2024 комісією Колочавської сільської ради (а.с. 12, 13). Постановою приватного нотаріуса від 28.08.2024, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в цілому, оскільки на зазначений будинок відсутні правовстановлюючі документи, відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна та за наявною інформацією стосовно кола осіб, які прийняли спадщину, частки спадкоємців, які прийняли спадщину є рівними та становлять по одній другій частці (а.с. 16). Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Частиною першою статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі статтею 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Матеріалами справи підтверджено, що позивачка та її померлий чоловік за час шлюбу набули право власності на спадковий будинок, а відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно не позбавляє позивачку як спадкоємицю права на спадщину. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що прийняттям спадщини позивачкою права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Outcome: approved