Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно рішення Магдалинівського районного суду від 02.04.2024 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 27.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду від 10.04.2024 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину, починаючи з 08.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач офіційно працевлаштований, крім заробітної плати будь-яких інших доходів не має. За наявності двох отримувачів аліментів, після відрахувань сум стягуваних аліментів фактично не залишається коштів для існування. Сплачує аліменти на двох дітей у розмірі половини заробітку (доходу), хоча цей розмір не повинен перевищувати третини заробітку (доходу), тобто 1/6 частку на кожну дитину. Крім того, на його утриманні знаходиться мати [PERSON] , яка є пенсіонером. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , з частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи за дати подачі заяви, до досягнення повноліття. Ухвалою від 03.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального закону, через рекомендоване повідомлення, оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України та за допомогою SMS - повідомлення. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відзив на позовну заяву не надала. Суд, заслухавши пояснення [PERSON] дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2024 року у справі №179/387/24 з [PERSON] на користь на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. 08 травня 2024 року на підставі вказаного рішення Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області видано відповідний виконавчий лист (а.с.7). Також судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду від 10.04.2024 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, посилається на те, що крім заробітної плати будь-яких інших доходів не має, та за наявності двох отримувачів аліментів, після відрахувань сум стягуваних аліментів фактично не залишається коштів для існування, крім того має на утриманні матір пенсійного віку, та не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодекс України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» \~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином враховуючи зміст статей\~181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками). Враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України\~обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених\~статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом. Обґрунтовуючи даний позов, позивач посилається на те, що розмір аліментів, які на даний час підлягають стягненню з нього на двох дітей не відповідає вимогам закону, ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки після відрахувань фактично не залишається коштів для його нормального існування. Зважаючи на пред`явлення позову з метою зменшення розміру стягуваних аліментів, позивачу належало довести й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України. У справах про зменшення розміру аліментів, позивач має довести обставини, які б свідчили про те, що його матеріальний стан з часу присудження аліментів значно погіршився. Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про зменшення розміру аліментів. Як вбачається наданої позивачем довідки про доходи №547 від 17.09.2024, позивач [PERSON] має постійне місце роботи та заробіток - працює в АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на посаді майстра, розмір доходу за період з вересня 2023 року по серпень 2024 року становить 283 304,07 грн. При цьому, починаючи з квітня 2024 року, розмір доходу позивача збільшився та складає в середньому 27203,18 грн. на місяць. Отже, розмір доходу позивача з моменту винесення судового рішення про стягнення аліментів збільшився та дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Будь-яких належних доказів на підтвердження погіршення матеріального стану позивача з моменту прийняття рішення про стягнення аліментів, або ж доказів на підтвердження погіршення стану його здоров`я суду не надано. Як вбачається з рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі усіх видів заробітку (доходу) позивача, останній визнав позовні вимоги у повному обсязі, подавши суду відповідну заяву. При цьому [PERSON] не повідомляв суд про наявність у нього іншої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , яку він також відповідно до ст.180 СК України зобов`язаний утримувати. Факт стягнення аліментів на двох дітей, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру а обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України) не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей на користь двох стягувачів\~в загальному розмірі не перевищує 50 % всіх його доходів, отже відповідає вимогам закону. Суд також звертає увагу, що розмір аліментів за рішенням суду визначений позивачу [PERSON] у частці від заробітку (доходу), отже сума сплачуваних аліментів не є фіксованою та залежить від отриманого позивачем доходу. \~ \~ \~ \~Доводи позивача про те, що на його утриманні перебуває мати похилого віку, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Посилання позивача на те, що існують підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини його заробітку до 1/6 частини є безпідставними, оскільки не підтверджуються жодними належними доказами у справі. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зміни істотних обставин, які впливають на спосіб та порядок стягнення аліментів, які відповідно до ст.192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів. Встановлений судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду від 10.04.2024 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача не буде спрямоване на належне забезпечення неповнолітньої дочки позивача [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі вище викладеного, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed