Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначав, що 18.07.2019 близько 17-30 год., відповідачка, керуючи автомобілем марки «Форд Фокус» рухалась у лівій смузі по вул. Є. Гедройця та виконуючи маневр повороту ліворуч здійснила наїзд на [PERSON] , який переходив дорогу на зелений сигнал світлофора на врегульованому пішохідному переході, внаслідок чого останній зазнав тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. На момент звернення позивача за медичною допомогою у останнього було виявлено: закрита травма правового плеча, перелом хірургічної шийки і великого горбка плечової кістки зі зміщенням уламків. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2020, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 25.06.2020 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Внаслідок вказаної ДТП позивачу нанесені збитки, зокрема він був прооперований в медичному центрі «Кабіра», вартість чого склала 13325,27 грн, він не міг займатися підприємницькою діяльністю, зокрема сплачував оренду приміщення (25620 грн), проте не користувався ним через тілесні ушкодження, а також його товар (квіти) на загальну суму 46960 грн не були реалізовані. Крім того, через дії відповідачки позивач зазнав моральної шкоди, яку він оцінив у 25000 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 99230 грн та моральну шкоду у розмірі 25000 грн. Ухвалоюсудді Голосіївського районного суду м. Києва Кахно І.А. від 15.03.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кахно І.А. від 09.09.2021 від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін перейдено до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Мазуру Ю.Ю. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. від 27.10.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем не обґрунтовано розміри збитків та не надано доказів їх понесення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, вивчивши обґрунтування відзиву на позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18.07.2019 близько 17-30 год., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Форд Фокус», д.н.з. [NUMBER] рухалась по сухому чистому дорожньому покритті, у лівій смузі руху по вул. Є. Гедройця в напрямку від вул. Антоновича у м. Києві. Виконуючи маневр лівого повороту на регульованому перехресті вул. В. Васильківська - Єжи Гедройця, [PERSON] допустила порушення вимог пп. 2.3 б), 10.1, 16.2 ДПР України, проявила неуважність, не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, здійснила наїзд на [PERSON] , який переходив дорогу на зелений сигнал світлофора на врегульованому пішохідному переході, внаслідок чого останній зазнав тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2020, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 25.06.2020 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3 400 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Вказаним Вироком суду встановлено, що [PERSON] відшкодувала [PERSON] матеріальну шкоду у загальному розмірі 27800 грн, перераховуючи їх різними сумами через банк. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частин першої, другої ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Частинами 1,2, 4,5 статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. На підтвердження понесення позивачем збитків у вигляді сплати ним орендної плати у період його тимчасової непрацездатності внаслідок ДТП, останній надав довідку КП «Володимирський ринок» від 20.07.2019 № 1209, відповідно до якої [PERSON] дійсно здійснює свою діяльність на території КП «Володимирський ринок», а саме продаж квітів. Щоденна плата становить 420 грн (за 6 погонних метрів). Проте ця довідка не може слугувати в якості доказу того, що позивачем сплачувалась орендна плата за період його тимчасової непрацездатності, або що він (або інший найманий працівник) не користувався орендованим приміщенням у період тимчасової непрацездатності. Позивачем не надано документів, які б вказували на кількість погонних метрів, які він орендує. Також позивач посилається на те, що ним було закуплено квіти на загальну суму 46960 грн, які не було реалізовано через його тимчасову непрацездатність, однак жодних доказів не реалізації товару позивачем не надано. З копій рахунків-фактури від 14.07.2019 та від 17.07.2019 вбачається лише кількість та сума товару, які позивач закупив. Інші доводи позивача щодо матеріальних збитків, які він поніс внаслідок проведення операції, суд зауважує, що [PERSON] відшкодувала позивачу 27800 грн, які можна віднести до відшкодування саме таких витрат, оскільки підтверджень витрат цієї суми на інші потреби позивачем не надано. Враховуючи викладені обставини, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Пунктом 2 частини 2 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Як зазначено у справі "Науменко проти України" факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права. Такі страждання виражені в тому, що при триваючому їх характері вони з кожним днем погіршують звичний спосіб життя, змушуючи потерпілого долати пригнічений емоційний стан, вирішувати додаткові питання, пов`язані з пересуванням автомобілем, змінювати плани, пов`язані з відпочинком разом із сім`єю, витрачати додатково кошти. І всі ці наслідки нерозривно пов`язані із безвідповідальним ставленням відповідача до своєї протиправної поведінки. За таких умов правосуддя має реалізувати право потерпілого на справедливість,

Outcome: partial