Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

18.03.2024 представник ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» - адвокат Грушевий Ю.В. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 1317327610524 від 22.06.2023 у розмірі 23\~200,00 грн.судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~600,00 грн. В обгрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що 22.06.2023\~між ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Віва Капітал»\~та [PERSON] \~укладено Договір\~про надання\~фінансового кредиту\~продукту «Кредитна\~лінія старт»\~№ 1317327610524,\~за умовами\~якого відповідачка\~отримала на\~споживчі цілі\~кредит у\~розмірі 5\~800,00\~грн.\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~від 900,00%\~до 915,00%\~(1,75%\~перші 20\~днів,\~2,50%\~з 21\~дня по\~дату повернення)\~річних від\~суми кредиту.\~Реальна річна\~процентна ставка\~становить від\~94\~312,74%\~до 184\~361,03%.\~Згідно п.\~1.3\~Договору кредит\~надано строком\~на 120\~днів з\~22.06.2023,\~тобто до\~20.10.2023.\~Відповідачка не\~надала своєчасно\~позивачу грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за кредитом,\~відсотками,\~а також\~іншими витратами\~відповідно до\~умов Договору,\~що має\~відображення у\~розрахунку заборгованості\~за Договором,\~тим самим\~допустила порушення\~виконання покладених\~на неї\~зобов`язань.\~Станом на\~11.03.2024\~загальна сума\~заборгованості за\~договором про\~надання фінансового\~кредиту №\~1317327610524\~від 22.06.2023\~становить 23\~200,00\~грн.,\~яка складається\~з:\~5\~800,00\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом;\~17\~400,00\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками.На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал», тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.03.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивача адвокат Грушевий Ю.В. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Зазначила, що вона не уклада жодних договорів, в тому числі електронних, із ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал». Даний договір від її імені шляхом шахрайських дій оформив її колишній співмешканець. За даним фактом внесено відомі до ЄРДР за ч. 4 ст. 190 КК України та визнано її потерпілою у даному кримінальному провадженні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статей 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 22.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитної лінії Старт» № 1317327610524, який підписаний відповідачкою шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W9Z5Q3». Відповідно до п. 1.1. Договору ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5\~800,00 грн. на споживчі цілі, а Стяпонавічютє- [PERSON] зобов`язалася повернути кредит 20.10.2023 або достроково та сплатити проценти за користування ним. Згідно п. 1.3.1, 1.4., 1.4.1., 1.4.2., 1.6., 1.7. Договору [PERSON] зобов`язалася зобов`язалася оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у графіку платежів (Додаток 1), протягом дії кредиту. Тип процентної ставки фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 1,75% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, починаючи з 21 дня користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 94\~312,74%. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 22\~330,00 грн. Пунктом 2.23. Договору сторони погодили, що кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок, за реквізитами платіжної картки, вказаної у особистому кабінеті, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), кредитодавець відповідальності не несе. ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за вищевказаним Договором виконало в повному обсязі, надавши 22.06.2023 відповідачці кредит у розмірі 5\~800,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , яку остання вказала у у особистому кабінеті, що підтверджується листом ТОВ ФК «Контрактовий дім» № 4256 від 11.03.2024 та довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» про ідентифікацію. Натомість, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у встановлений договором та графіком строк не сплатила проценти за користування кредитом та не повернула суму кредиту, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 23\~200,00 грн., яка складається з: 5\~800,00 грн. заборгованість за кредитом; 17\~400,00 грн. заборгованість за відсотками. Посилання відповідачки на те, що вона не укладала жодних договорів із ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал», а кредит від її імені шляхом шахрайських дій оформила інша особа, суд вважає необгрунтованими та не приймає до уваги. Так, з наданого відповідачкою витягу з ЄРДР № 12024255330000519 від 11.04.2024 вбачається, що дійсно остання зверталася до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою про те, що в період часу 19.12.2022 по 10.08.2023 її співмешканець [PERSON] , зловживаючи довірою, від її імені оформив та отримав ряд кредитів, на суму 77\~729,00 грн., які перераховував на свою картку в АТ «А-банк» № 5375235203756851 та кошти не повернув. Однак, на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. Судові рішення, які набрали законної сили та свідчили б про вчинили шахрайські дії щодо відповідачки відсутні, а саме по собі подання заяви про вчинення кримінального правопорушення та внесення відповідних відомостей в ЄРДР не спростовує факт укладення відповідачкою договору та отримання нею коштів. Разом з тим, суд звертає увагу, що у разі притягнення винних осіб до відповідальності за вищезазначене криримінальне правопорушення, відповідачка має право звернутися до суду із позовом про відшкодування збитків. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зважаючи на те, що відповідачка отримала кредитні кошти, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, суд приходить до висновку наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 1317327610524 від 22.06.2023. Щодо сум заборгованості, які підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Так, частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Пунктом 1.4., 1.4.1., 1.4.2. Договору сторони погодили, що дисконтна процентна ставка становить 1,75% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно; базова процентна ставка становить 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, починаючи з 21 дня користування кредитом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 1317327610524 від 22.06.2023 (а.с. 17-18) вбачається, що з 1 по 19 день проценти за користування кредитом нараховувалися за ставкою 1,75% від суми кредиту (101,50 грн.), в 20 день користування кредитом процентна ставка збільшилася до 17,50% від суми кредиту (1 015,00 грн.), з 21 по 120 день проценти за користування кредитом нараховувалися за ставкою 2,5% від суми кредиту (145,00 грн.). Підстав, які б надавали позивачу право збільшувати процентну ставку, яка згідно п. 1.4. Договору є фіксованою, судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 1317327610524 від 22.06.2023 у розмірі 22\~330,00 грн., яка складається з: 5\~800,00 грн. заборгованість за кредитом; 16 530,00 грн. заборгованість за відсотками. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 1317327610524 від 22.06.2023 у розмірі 22\~330,00 грн., яка складається з: 5\~800,00 грн. заборгованість за кредитом; 16 530,00 грн. заборгованість за відсотками. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 22\~330,00 грн., що складає 96,25% від загальної ціни позову (23\~200,00 грн.), то із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~914,45 грн. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частини 4, 5 статті 137 ЦПК України). Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Велика Палата Верховного Суду у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У прохальній частині позовної заяви представник ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» - адвокат Грушевий Ю.В. просив стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~600,00 грн. на підтвердження понесення яких долучив: договір про надання правової допомоги № 1 від 04.01.2022, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та АБ «Грушевий Ю.В.»; ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1079651 від 11.03.2024; платіжну інструкцію № 7098 від 01.02.2024 на суму 10\~600,00 грн. Однак, надані суду докази не містять відомостей, на підставі яких можливо чітко та однозначно встановити, що заявлені до стягнення витрати стосуються надання правової допомоги саме у даній справі, зокрема, стороною позивача не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акту виконаних робіт, а також рахунку № 03/01-3 від 31.01.2024. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що понесення позивачем витрат на оплату правової допомогу у цій справі не підтверджено належними доказами, тому вимога позивача щодо стягнення з відповідачки витрат на оплату правової допомоги у розмірі 10 600,00 грн. задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial