Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Представник акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи спадкоємцем та стягнення боргу спадкодавця, посилаючись на те, що 15 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №020-2008-1068, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику 168 900 доларів США строком по 10 квітня 2027 року Згідно п.1.3. кредитного договору цільове призначення кредиту придбання квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Станом на дату смерті заборгованість за кредитним договором становить 171 025,24 доларів США, що складається з: - 167175,05 доларів США заборгованості по кредиту; 3850,19 доларів США заборгованості по відсотках. АТ «Універсал Банк» неодноразово зверталось до нотаріальної контори для з`ясування обставин звернення спадкоємців, проте станом на 22 січня 2021 року такі із заявами про прийняття спадщини не звертались і в подальшому, станом на дату подачі цього позову, нотаріальна контора не повідомляла кредитора про звернення спадкоємців. Зі змісту листа Івано-Франківського відділу Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області ДМС України від 10 липня 2023 року №125 стало відомо, що з 21 січня 2009 року у квартирі [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки, зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту Додаткової угоди №б/н від 22 травня 2009 року, укладеної між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , зареєстрованим місцем проживання позичальника також є квартира [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки. У позивача є підстави вважати, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] , а отже на дату смерті позичальника ( [INFO] ) була неповнолітньою. Ураховуючи зазначену обставину, а також те, що станом на дату смерті позичальника зареєстрованим місцем проживання останнього та [PERSON] була квартира [ADDRESS] , то [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. А тому є всі підстави для стягнення із відповідача заборгованості до договором який було укладено із її батьком. За наведених обстави позов просив задовольнити. Ухвалою суду від 09.07.2024\~ закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав наведених у позовні заяві та просив їх задоволити. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, представник відповідачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з спадкоємця заборгованості спадкодавця. 15 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 020-2008-1068,\~ для придбання майна, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику 168900 доларів США строком по 10 квітня 2027 року, за користування якими позичальник зобов`язався сплачувати проценти в розмірі 12,45% річних та погашати основну суму кредиту та процентів шляхом сплати щомісячних платежів (а.с.16-19) Згідно пункту 1.3 Кредитного договору -\~ цільове призначення кредиту придбання квартири [ADDRESS] . 19 лютого 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №б/н, згідно якої кредитний договір викладено у новій редакції та внесено зміни в частині розміру відсоткової ставки та періодів її застосування. Сума кредиту та строк кредитування залишились незмінними (а.с.23-28). 22 травня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №б/и до кредитного договору, якою сторони погодили викласти пп.2.1.3 кредитного договору щодо номеру поточного рахунку в новій редакції (а.с.29). З метою забезпечення кредитних зобов`язань, 15 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого позичальником в якості забезпечення передано в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с.31-32). [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.38). На день смерті позичальника його заборгованість за кредитним договором становила 171 025,24 доларів США, що складається з: - 167175,05 доларів США заборгованості по кредиту; 3850,19 доларів США заборгованості по відсотках. АТ «Універсал Банк» листом та вимогою від 07 жовтня 2009 року до спадкоємців [PERSON] звернулося до Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори. Листом від 13 жовтня 2009 року №1862/02-14 Перша Івано-Франківська міська державна нотаріальна контора повідомила, що на підставі вимоги ПАТ «Універсал Банк» 13 жовтня 2009 року заведена спадкова справа №1044 після смерті [PERSON] . Із копії спадкової справи отриманої\~ на ухвалу суду\~ вбачається що на підставі вимоги ПАТ «Універсал Банк» 13 жовтня 2009 року Першою Івано-Франківською міською державно. нотаріальна контора заведена спадкова справа №1044 після смерті [PERSON] . Однак, вбачається, що ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався (а.с.76-130). Зі змісту листа Івано-Франківського відділу Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області ДМС України від 10 липня 2023 року №125 стало відомо, що з 21 січня 2009 року у квартирі [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки, зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.49). Відповідно до змісту Додаткової угоди № б/н від 22 травня 2009 року, укладеної між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , зареєстрованим місцем проживання позичальника також є квартира [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки. Згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.143). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо договірних правовідносин та спадкування, а правовідносини, що виникли між банком і боржником, який помер, після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцем боржника, що вирішуються в порядку положень ст. 1282 ЦК України. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно змісту ст. ст.526,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Однією із позовних вимог є визнання [PERSON] спадкоємцем [PERSON] , зокрема такою що успадкувала квартиру [ADDRESS] . Щодо цього суд зазначає наступне. Згідно із частиною 3-5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] народилася [INFO] , а отже на дату смерті позичальника - [INFO] була неповнолітньою. Ураховуючи зазначену обставину, а також те, що станом на дату смерті позичальника зареєстрованим місцем проживання останнього та [PERSON] була квартира [ADDRESS] , то [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. Та як вбачається, із копії спадкової справи [PERSON] жодних заяв щодо відмови від спадщини не подавала. Обставина що відповідач є спадкоємцем [PERSON] вбачається із загальних приписів норм права, відповідачем та її представником не оспорювалася, відповідач набула статусу спадкоємця ще до звернення із даною позовною заявою до суду, а тому суд приходить до переконання, що дана позовна вимога не підлягає до задоволення та додаткове встановлення такого факту не потрібне. За приписами ст. ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК України. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ч. 1ст. 1282 ЦК України). У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцем боржника і вирішуються у порядку, визначеному ст. 1282 ЦК України. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцем має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Як визначено ст. ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Згідно з принципом диспозитивності, визначеним уст. 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Приймаючи до уваги положення наведених норм, суд зазначає, що при вирішенні спору про визнання особи спадкоємцем та стягнення боргу спадкодавця для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки позичальник [PERSON] помер, то відповідати перед позивачем на підставі ст. ст.1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як вбачається\~ із висновку про вартість майна, ринкова вартість квартира [ADDRESS] становить 2 173 100 грн., що еквівалентно 59 600 доларів США. А тому позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] боргу спадкодавця [PERSON] за кредитним договором №020-2008-1068 підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенні лише в частині стягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 59 600 (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот) доларів США боргу спадкодавця [PERSON] за кредитним договором №020-2008-1068 від 15 квітня 2008 року то із відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 35 405.71 коп. На підставі викладеного, відповідно до 512, 526, 530, 610, 611, 612, 638, 639, 1049, 1050, 1054, 1216,1218,1268 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial