Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

08\~липня 2024\~року до\~Київського районного\~суду м.\~Харкова надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Кіндріч\~Оксана Василівна\~до [PERSON] \~про стягнення неустойки (пені)за прострочення сплати аліментів у розмірі 33766,32 грн. Крім того, просить стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що [INFO] від спільного проживання позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 03.08.2010 року. Після припинення сімейних відносин, позивачем було отримано виконавчий лист № 640/20495/16-ц, виданий 13.07.2017 року щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини. 27 серпня 2018 року було відкрите виконавче провадження № 57076844 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно розрахунку державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції Шкурко Д.В. заборгованості зі сплати аліментів від 14.06.2024 року, станом на 19.06.2024 р. заборгованість зі сплати аліментів становить 78 447,23 грн. Вказана заборгованість виникла внаслідок систематичного ухилення відповідачем від обов`язку щодо сплати аліментів та належного утримання доньки. Неповнолітня дочка весь час перебуває на утриманні позивача та проживає із позивачем. Відповідач проживає окремо, є працездатною особою, а тому має можливість та повинен був весь час здійснювати матеріальне забезпечення своєї дитини. Позивач зазначає, що з урахуванням правової позиції висловленої в Постанові Верховного Суду України по справі N 6- 94цс15 від 01.07.2015 року, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, згідно розрахунку, становить: 33766,32 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ухвалою суду від 18 липня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивача адвоката Кіндріч О.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] , виданого 03 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.7 - зворот). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З наданих позивачем матеріалів вбачається, що державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Владимир Я.В. відкрито виконавче провадження № 57076844 з примусового виконання виконавчого листа № 640/20495/16-ц, виданого 13.07.2017 Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки (розрахунку) державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкурка Д.В. від 14.06.2024 р. заборгованість по сплаті аліментів з виконання судового наказу 640/20495/16-ц, станом на 19.06.2024 становить 78\~447, 23 грн. З розрахунку вбачається, що [PERSON] сплачував аліменти на утримання дитини не у повному обсязі внаслідок чого утворилась заборгованість. За змістом ст.\~51\~Конституції України та ст.\~180\~СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із ч.ч.1, 3, 4, 8 статті 71 цього Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. В постанові від 25 квітня 2018 року по справі 572/1762/15-ц (провадження 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку: «Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Сума пені за прострочення сплати аліментів обрахована за наступною формулою: ?p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.» В постанові по справі № 333/6020/16-ц (Провадження № 14-616цс18) від 03 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку: «Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %». Сума заборгованості за прострочення сплати аліментів розрахована позивачкою по виконавчому провадженню № 57076844 за період з 01.01.2017 року по 31.05.2024 року і складає 33\~766,32 грн. З даною сумою суд погоджується та при обчисленні розміру пені за аліментами виходить з наданого державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкурка Д.В. розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] та визначає суму пені у розмірі 33 766,32 грн., що не перевищує розмір заборгованості за даний період, згідно вимог ст.196 СК України. Таким чином, приймаючи до уваги те, що відповідач своєчасно не виконував свій обов`язок по сплаті аліментів в повному обсязі, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення на її користь пені по аліментах, та вважає за можливе позов задовольнити повністю. Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, однак судовий збір нею сплачено в розмірі 1211,20 грн., відповідно до квитанції № 6S4Z-ZE11-T2LE від 08.07.2024, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved