Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 20.06.2023 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем укладено Договір кредитної лінії № 00-8465206 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 18.12.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та Позивач уклали Договір факторингу № 1-18122023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Відповідач вимоги договору не виконав, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 18225 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 03.07.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відзиву не надходило. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. В позовнй заяві представник позивача просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.06.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-8465206, за умовами якого відповідач отримала у кредит 4500 грн. на строк 120 днів, процентна ставка становить 2, 50% від суми кредиту за кожен день користування. ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» умови договору виконали та здійснили перераххунок коштів на картковий рахунок відповідача зазначений у п. 2.3 договору, що підтверджується інформаційною довідкою директора ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" (а.с. 53-54). Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В порушення умов кредитного договору відповідач неналежним чином не виконала свої зобов`язання, у зв`язку з чим у неї перед кредитодавцем виникла заборгованості у розмірі 18225 ривень, що складається з заборгованості за тілом кредиту 4 725 грн. та заборгованості за відсотками - 13500 грн. (а.с. 32). 18.12.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 1-18122023 (а.с. 44-46). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 1-18122023 (а.с. 35-36) набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-8465206 на суму 18225 грн. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором №00-8465206, а право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18225 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Представник позивача зазначив, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат становить 5 000 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 5 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved