Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 18665,44 грн. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач утримує та проводить обслуговування житлового будинку [ADDRESS] на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 296 від 06.08.2021. Відповідач є власником майна за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо сплати отриманих житлово-комунальних послуг, виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з вересня 2020 року по квітень 2023 року у сумі 17009,95 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивачем нарахований індекс інфляції у сумі 1236,85 грн., та три проценти річних від простроченої суми заборгованості в сумі 418,64 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.08.2024 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідач не скористався наданим процесуальним правом, відзив на позов до суду не надіслав, тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач утримує та проводить обслуговування житлового будинку [ADDRESS] на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 296 від 06.08.2021. Відповідно до п.2.2. Статуту предметом діяльності Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Відповідач є власником майна за адресою: [ADDRESS] , відтак зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином не здійснює оплату вартості житлово-комунальних послуг та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, відповідно до якого за відповідачем виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з вересня 2020 року по квітень 2023 року у сумі 17009,95 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Визначаючи розмір заборгованості відповідача за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Відповідач не виконав грошове зобов`язання, а отже він, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно із наданим позивачем розрахунком, судом встановлено, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу індекс інфляції у сумі 1236,85 грн. та три проценти річних від простроченої суми заборгованості в сумі 418,64 грн. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість позову, а відтак, необхідність задоволення заявлених позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір та витрати на правничу допомогу слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved