Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

У грудні 2023 року АТ «Акцент-Банк» (далі\~АТ "А-Банк") звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 вересня 2017 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №\~б/н, на підставі якого відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 14\~листопада 2023 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11\~099,71\~грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6\~477,53 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 4\~622,18 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 25 грудня 2023 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 08 січня 2024 року. Ухвалою судді від 17 січня 2024\~року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Сторони відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечення суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Суд установив, що 25 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно з умовами якого було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача. У вказаній заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, умови якого позичальнику зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також, 25 вересня 2017 року [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», згідно з умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. Підписанням Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», сторони кредитного договору погодили основні умови кредитування, розмір процентної ставки вартості кредиту, порядок повернення кредиту. Як убачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду довідку про відкриття рахунку на ім`я [PERSON] та видану картку, довідку за лімітами за період з 25 вересня 2017 року по 14\~листопада 2023 року, копію Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання послуг від 25 вересня 2017 року, копію паспорту споживчого кредиту, а також виписку по картці, яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, зняття готівки з картки, здійснення платежів по погашенню кредиту, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед АТ «Акцент-Банк». Із розрахунку заборгованості, наданого АТ «Акцент-Банк», убачається, що відповідачем за кредитним договором №б/н від 25 вересня 2017 року не в повному обсязі сплачувалися платежі за кредитом, у зв`язку з чим, станом на 14\~листопада 2023 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11\~099,71\~грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6\~477,53 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 4\~622,18 грн. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті\~1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому є всі підстави для задоволення позову щодо присудження до стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved