Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

У грудні 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 56\~193,00 грн., а також нараховані відсотки за 60 календарних днів у розмірі 17\~100,00 грн. й вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 18.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5558706, відповідно до умов якого останній отримав у кредит кошти в розмірі 15\~000,00 грн., строком на 360 днів та зі сплатою відсотків за користування у розмірі 1,99% на добу шляхом перерахування коштів на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. 29.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з яким, ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА»відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право вимоги за договором №55558706. З огляду на те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в останнього, за договором №5558706, утворилась заборгованість, яка станом на дату звернення до суду становить 56\~193,00 грн. та складається з: 15\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 41 193,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того нараховано 17\~100,00 грн. заборгованості за відсотками за 60 календарних днів. Виходячи з вищезазначеного, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» вважало за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Мовчан Д.В. від 20.02.2024, матеріали позовної заяви ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» передано до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з підстав визначених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 22.03.2024, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.04.2024, за клопотанням представника позивача витребувано докази. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові прохав розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії договору про надання споживчого кредиту №5558706 від 18.02.2022 сторонами якого є ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надано [PERSON] , у кредит, кошти в розмірі 15 000,00 грн., строком на 360 днів та зі сплатою відсотків за користування на рівні 1,99 на добу (у межах строку кредитування). Орієнтовна реальна річна процентна ставка 29\~653,85% (за стандартною ставкою), 6\~961,93% (за заниженою ставкою). Відповідно до приписів вказаного договору: п.2.1 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ; п.2.2 сума кредиту перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дат надання кредиту: 18.02.2022 або 19.02.2022. 29.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з яким, ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА»відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право вимоги за договором №5558706. Згідно наявного у справі розрахунку, розмір заборгованості за кредитним договором №5558706 станом на 12.02.2023 становить 56\~193,00 грн. та складається з: 15\~000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 41 193,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до отриманих судом відповідей з АТ «УКРСИББАНК», картка № [NUMBER] випущена до рахунку відкритого на ім`я [PERSON] , на вказаний рахунок 21.02.2022 було зараховано кошти у розмірі 15\~000,00 грн. При цьому зазначено, що дата операції з перерахування коштів на рахунок банку мала місце 18.02.2022, а датою зарахування на рахунок [PERSON] 21.02.2022. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредити, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) За змістом ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідност.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ч. 1, ч. 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується надання кредитором за укладеним кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до позивача, грошових коштів відповідачу, а останнім не вчинено дій щодо їх повернення та сплати відсотків, заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15\~000,00 грн., а також відсотків - 41\~193,00 грн., підлягають задоволенню. Вимога щодо стягнення нарахованих відсотків за 60 днів у розмірі 17\~100,00 грн., не підлягає задоволенню, оскільки позовна заява не містить посилання на умови договору, якими передбачено механізм їх нарахування, тобто відсутнє посилання на правову природу виникнення даної суми, що унеможливлює встановити правомірність її нарахування. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Так, позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надано: копію платіжної інструкції від 26.12.2023; копію рахунка на оплату; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової допомоги №10/07-2023. Отже, оскільки позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу пов`язану зі зверненням до суду з даним позовом надано належні докази, виходячи з критеріїв розумності, справедливості, співмірності та з огляду на складність справи і її значення для учасників процесу, відшкодуванню підлягають понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~646,08 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial