Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просив видати обмежувальний припис щодо заборони кривднику [PERSON] розшукувати заявника якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, вести листування, телефонні розмови із заявником або контактувати з ним в інший спосіб, особисто або через третіх осіб, заборони кривднику перебувати у місці спільного проживання заявника та його родини, заборони кривднику наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування) заявника. В обґрунтування заяви зазначив, що проживає у квартирі разом з батьками та молодшим братом [PERSON] , його дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] . Вказує, що під час спільного проживання брата та його дружини за адресою мешкання заявника та його батьків, брат почав вчиняти домашнє насильство в сім`ї, висловлюватися нецензурною лайкою щодо заявника, вчиняти сварки та бійки. Під час останнього такого випадку брат разом із його дружиною облили заявника з газового балончика, внаслідок чого заявник отримав опіки на тілі, а також побили його, чим було спричинено домашнє насильство. Як зазначає заявник, постійні образи, погрози та звинувачення [PERSON] , яка прикривається малолітньою донькою, провокують сварки, внаслідок яких брат маючи стартовий пістолет погрожує заявнику. При цьому, за інформацією заявника, [PERSON] на праві власності належить будинок у м. Бахмач Чернігівської області, у якому вона зареєстрована та який здає в оренду. Враховуючи викладене, просив видати обмежувальний припис щодо заборони кривднику [PERSON] розшукувати заявника якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, вести листування, телефонні розмови із заявником або контактувати з ним в інший спосіб, особисто або через третіх осіб, заборони кривднику перебувати у місці спільного проживання заявника та його родини, заборони кривднику наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування) заявника. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2024 у справі відкрито окреме провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені у заяві, підтримав. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялась. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях (а.с. 29). Згідно довідки виданої 30.01.2023 Відділом обліку та розподілу житлової площі, у вищевказаній квартирі зареєстровані [PERSON] (власник), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (син), [PERSON] (онука). З матеріалів справи убачається, що [PERSON] звертався до органів поліції з приводу вчинення сімейних сварок [PERSON] та його дружиною [PERSON] . З пояснень заявника убачається, під час спільного проживання брата та його дружини за адресою мешкання заявника та його батьків, брат почав вчиняти домашнє насильство в сім`ї, висловлюватися нецензурною лайкою щодо заявника, вчиняти сварки та бійки. Під час останнього такого випадку брат разом із його дружиною облили заявника з газового балончика, внаслідок чого заявник отримав опіки на тілі, а також побили його, чим було спричинено домашнє насильство. Як зазначає заявник, постійні образи, погрози та звинувачення [PERSON] , яка прикривається малолітньою донькою, провокують сварки, внаслідок яких брат маючи стартовий пістолет погрожує заявнику. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1). У свою чергу, економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що заявником не подано належних, допустимих та достовірних доказів вчинення заінтересованою особою [PERSON] дій, які б можливо було кваліфікувати як домашнє насильство у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Матеріали справи не містять достатніх доказів того, що саме заінтересована особа є беззаперечним кривдником, а підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису, відсутні. Також слід відмітити, що матеріали справи, які були надані заявником вказують на те, що він до лікаря з приводу дій заінтересованої особи не звертався та медичної допомоги як наслідку дій заінтересованої особи не отримував. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання заявника на те, що заінтересована особа слідкує, розшукує або доручає такі дії третім особам, оскільки такі докази надано не було. Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться терміновий обмежувальний припис від 07.07.2024, протокол про адміністративне правопорушення від 07.07.2024, а також лист Управління соціального захисту населення від 07.07.2024, з яких убачається, що їх складено стосовно самого заявника, за вчинення домашнього насильства по відношенню до [PERSON] . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що подана заява не підтверджена належними та допустимими доказами, тому задоволенню не підлягає. Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду, учасниками надано не було. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed