Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

17 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 18 березня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №65. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подання позову до суду. В обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя сторін не склалося. На день подачі позову до суду між сторонами повністю припинені будь-які стосунки як чоловіка та жінки, сторони хоча і мешкають за однією адресою, але жодного інтересу сторони один до одного не проявляють. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не прийшли до порозуміння щодо матеріального забезпечення дитини, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина, у вищевказаному розмірі, які добровільно відповідач не надає. 21 травня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. В своєму відзиві на позовну заяву, наданому суду 23 серпня 2024 року відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина, оскільки дитина проживає з ним за однією адресою, і він в свою чергу повністю забезпечує сина всім необхідним, в тому числі одягом, продуктами харчування, коштами на щоденні потреби. Крім того, вказує на те, що нещодавно придбав сину новий телефон вартістю 6519 грн. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу відповідач своєї думки не висловив. (а.с.17, 18) В своїй відповіді на відзив позивач вказує на те, що відповідач став допомагати фінансово утримувати сину, тільки після того як вона подала позов до суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. (а.с.22, 23) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із фотокопії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 18 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 18 березня 2016 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №65, і прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . (а.с.5) Як вбачається, із фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно 11 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, [PERSON] народився [INFO] , про що 17 липня 2012 року складено відповідний актовий запис №377, і його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.6) Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач заперечення проти позову не надав. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач на примирення не згодна, а відповідач заперечення проти позовних вимог про розірвання шлюбу не надав, відзив також суду не надав, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання малолітньої дитини. З довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги виданої 24 листопада 2023 року ПП «Івушка Шостка» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.7) Відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів, оскільки стверджує, що саме він забезпечує дитину всім необхідним. На спростування вимог позивача в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини відповідач надав фотокопію фіскального чеку від 25.07.2024 на суму 6519 грн. (а.с.19) Як зазначає [PERSON] ці кошти були витрачені ним на придбання телефону для сина. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення аліментів в повному обсязі, оскільки відповідачем жодним чином не підтверджено те що, тягар з утримання неповнолітньої дитини несе саме він, а позивач в свою чергу, як мати дитини, участі в утриманні сина не приймає. Доказів того, що відповідач не може сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі суду також не надано. За таких обставин, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2308 від 17 квітня 2024 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1211 гривні 20 копійок за подачу позову про розірвання шлюбу. (а.с.1) Крім того, згідно із ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved