Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до Суворовського районного\~суду м.\~Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 07.01.2023 року між позивачем та відповідачем у справі було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1137-5656. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі: 18\~000 гривень строком на 300 днів. Представник позивача зазначає, що позивач наладженим чином виконав умови договору, а відповідач в односторонньому порядку допустив порушення умов виконання, у зв`язку з цим, станом на 20.03.2024 року за відповідачем утворилась заборгованість, яка становить: 178\~380 гривень. На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі: 178\~380 гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача до суду не з`явився, разом з позовом надав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, згідно якого зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та, що не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.76). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. На адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.87-88). Згідно п. 2 ч. 7 ЦПК України судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~про час\~та місце\~слухання справи\~повідомлявся у\~встановленому законом\~порядку,\~про причини\~не явки\~суду не\~повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положення ст. 223 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 07.01.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1137-5656 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1748 (а.с.16-26). Зазначеним договором про відкриття кредитної лінії передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 18\~000 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 18 днів; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3% в день. Як вбачається з довідки наданої позивачем - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснив видачу коштів за кредитним договором № 1137-5656 від 07.01.2023 року платіж № 2184175281, на № картки № [NUMBER] в сумі: 18\~000 гривень (а.с.55). Відповідач взяті на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконує, у наслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком (а.с.48-54) становить 178\~380, 00 грн. яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту 18\~000 грн; простроченої заборгованості по нарахованим процентам 160\~380 грн. Разом з цим, згідно позовних вимог представник позивача зазначає, що кредитодавцем прийнято рішення про застосування до позичальника Програми лояльності для споживача фінансової послуги в частині часткового списання заборгованості, у зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість за кредитом у розмірі: 18\~000 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 72\~000 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано договір про відкриття кредитної лінії 1137-6556 від 07.01.2023р., вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1748. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав, матеріали справи не містять. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін також на сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКРКРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що банком були виконані умови договору, надано відповідачеві кредит, однак, відповідач порушила умови Договору, не повернула отримані кошти у строки передбачені договором. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2\~422, 40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved