Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування - Черкаська міська рада про позбавлення батьківських прав, у якій просять суд: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] . Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтва про народження дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років. Згідно з даними акту судово-психіатричної експертизи № 475 від 07 жовтня 2015 року, який наявний в матеріалах кримінальної справи, громадянка [PERSON] виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стані компенсації ускладненого алкоголізацією. Розпорядженням голови Черкаської районної державної адміністрації від 23 жовтня 2015 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 203 від 23 лютого 2016 року [PERSON] , та [PERSON] , влаштовані в дитячий будинок сімейного типу Йоненків на виховання та спільне проживання. Рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради № 476 та № 477 від 16 квітня 2024 року [PERSON] , [INFO] , перевлаштовано до родини [PERSON] , яка є рідною сестрою. У січні 2021 року ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова [PERSON] звільнена умовно-достроково від відбування покарання та повернулася на постійне місце проживання в с. Мошни Черкаського району Черкаської області. За інформацією служби у справах дітей Мошнівської сільської ради № 30/02-04 від 21 лютого 2024 року, у січні 2021 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на побачення з дітьми та повідомила, що має намір повернути дітей на виховання в родину. Станом на 14 березня 2024 року [PERSON] до служби у справах дітей Мошнівської сільської ради із заявою щодо повернення дітей не зверталася. Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Мошнівської сільської ради від 12 лютого 2024 року, громадянка [PERSON] не працює, веде асоціальний спосіб життя. За інформацією адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів № 6, де навчаються діти, [PERSON] не цікавилася навчанням та успіхами своїх дітей, з адміністрацією закладу стосунків не підтримує. Також, позивачі стверджують, що [PERSON] з дітьми не спілкується та не зустрічається, не вітає дітей з днем народження та святами, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позбавлення батьківських прав [PERSON] повністю відповідає інтересам дітей, які не повинні страждати через те, що мати не піклується про них, не дбає про їх фізичний та духовний розвиток, свідомо поклавши виконання цих обов`язків на державу. Відтак, у зв`язку із тим, що [PERSON] не виконує батьківські права та обов`язки, не підтримує зв`язок із дітьми, а тому з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, позивачі, посилаючись на норми законодавства, просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 08 травня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 червня 2024 року /а.с. 38/. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у підготовчому судовому засіданні, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні, заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представника третьої особи: Органу опіки та піклування Черкаської міської ради Загрибельна Н.І. позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , підтримала та просила суд їх задовольнити. Згідно із частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками записані батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 13 лютого 2009 року, виданим Мошнівською сільською радою Черкаського району Черкаської області /а.с. 11/. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00015841307 від 25 вересня 2015 року встановлено, що актовий запис про народження дитини [PERSON] відомості про батька були внесені зі слів матері, відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, та батьком записано « [PERSON] » /а.с. 12/. Відповідно до копії розпорядження Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області № 290 від 09 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування /а.с. 13/. Із копії розпорядження Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області № 300 від 23 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , влаштовано у Смілянську загальноосвітню школу інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради на повне утримання держави /а.с. 14/. Також, [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 травня 2010 року, виданим Мошнівською сільською радою Черкаського району Черкаської області /а.с. 15/. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00015841464 від 25 вересня 2015 року встановлено, що актовий запис про народження дитини [PERSON] відомості про батька були внесені зі слів матері, відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, та батьком записано « [PERSON] » /а.с. 16/. Відповідно до копії розпорядження Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області № 292 від 09 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування /а.с. 17/. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 203 від 23 лютого 2016 року «Про довлаштування в дитячий будинок сімейного типу Йоненків на виховання та спільне проживання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » зокрема довлаштовано [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 18-19/. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 476 від 16 квітня 2024 року «Про виведення малолітньої [PERSON] із числа вихованців дитячого будинку сімейного типу Йоненків» вивели з [INFO] малолітню [PERSON] , [INFO] , із числа вихованців дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з працевлаштуванням її під опіку. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 477 від 16 квітня 2024 року «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] » встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та призначено її опікуном [PERSON] , надано їй права і покладено обов`язки законного представника. Із копії характеристики від 31 січня 2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається в Черкаській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 у № 8-Б класі. Дитина навчається на інклюзивній формі навчання в повну міру своїх можливостей. Дитина належить до числа учнів із середнім рівнем розвитку. Учиться застосовувати методи та прийоми самостійної пізнавальної діяльності поки що за допомогою вчителя, старанна. Має середній рівень розвитку мовлення, старається висловити власну думку усно і письмово. За характером добра, намагається дружити з однокласниками, але часто має нестійкий настрій, емоційно вразлива. Мама-вихователь приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться її успіхами у навчанні, відвідує школу /а.с 22/. Із копії характеристики від 31 січня 2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається в Черкаській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 у № 9-А класі. [PERSON] зарекомендував себе як здібний, активний, дисциплінований, працелюбний учень. Володіє учбовим матеріалом на достатньому та середньому рівнях. Данііл спокійний, стриманий, цілеспрямований. Опіки приділяють належну увагу вихованню. Постійно підтримують зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідують батьківські збори /а.с. 23/. Відповідно до інформації про біологічну матір вихованців ДБСТ № 41 від 12 лютого 2024 року встановлено, що [PERSON] , біологічна мати неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період навчання учнів спілкувалася з дітьми один раз у навчальному закладі, але не цікавилася їх навчанням та успіхами, з класними керівниками не спілкувалася /а.с. 24/. Із довідки характеристики № 95/02-19 від 12 лютого 2024 року виданої Виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , у власному господарстві. На даний час не працює, проживає на тимчасові заробітки та веде антисоціальний спосіб життя /а.с. 26/. Із копії довідки про звільнення серії ЧРН № 03007 від 06 листопада 2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була засуджена вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року, відповідно до якого вона визнана винною за вчинення злочину , передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та їй призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Відбувала покарання у Чернігівській виправній колонії. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 грудня 2020 року [PERSON] , [INFO] , звільнено умовно - достроково на 1 рік 10 місяців 19 днів від відбування призначеного, за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року покарання за ч.1 ст. 115 КК України, у виді 8 років позбавлення волі /а.с. 31/. Згідно інформації № 30/02-04 від 21 лютого 2024 року наданої службою у справах дітей Мошнівської сільської ради встановлено, що [PERSON] , після звільнення з місць позбавлення волі жодного разу не зверталася до Служби у справах дітей, бажання повернути дітей в свою родину не виявляла /а.с. 25/. Відповідно до висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет ЧМР вважає за доцільне та в інтересах дітей, позбавлення матері [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 15 вказаного Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками. За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, - у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дитини. Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] фактично ухилилася та самоусунулася від виховання дітей та виконання батьківських обов`язків. За змістом статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] ,\~ [INFO] , відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дітей і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей та ухиленні від виконання таких обов`язків. Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дітей, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку сина, не забезпечує базові потреби сина, не піклується про його зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на сина і призводить до шкідливих наслідків для його психіки та духовного розвитку. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких\~обставин справи\~та відповідно\~до вищенаведених\~норм матеріального\~і міжнародного\~права,\~з метою\~якнайкращого забезпечення\~інтересів дитини,\~а також\~враховуючи характер\~спірних правовідносин,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність передбачених\~законом підстав\~для задоволення\~позову та позбавлення відповідача [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~батьківських прав\~відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками. Враховуючи надані докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову є обґрунтованим, не суперечить чинному законодавству, відповідає інтересам сторін у справі, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки докази протилежного відсутні. А тому,\~суд приймає\~визнання позову\~відповідачем та\~задовольняє позовні\~вимоги [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з урахуванням того, що позивачі при зверненні до суду з позовною заявою сплатили 1 211 грн 20 коп. судового збору, а тому 50 % судового збору у розмірі 605 грн 60 коп. слід повернути позивачам з державного бюджету, а також стягнути з відповідача на користь позивачів 50 % судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даною позовною заявою, що становить 605 грн 60 коп. На підставі статей 7, 19, 164, 165, 166, 167, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved