Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

22.05.2024 [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , звернувся до суду із позовною заявою до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Клепарівська, 35, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в період з жовтня 2021 року по 14 березня 2024 року він перебував у трудових відносинах та працював на різних посадах науково-педагогічних правників у вищому навчальному закладі Львівський державний університет безпеки життєдіяльності. 30 червня 2022 року, наказом ректора Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, його було переведено з посади викладача кафедри військових підготовки (за рахунок коштів спеціального фонду) на посаду завідувача кафедри військової підготовки (за рахунок коштів спеціального фонду) на повну ставку та встановлено 17-ий тарифний розряд з посадови окладом 8679грн. Підставою для встановлення 17-го тарифного розряду слугував протокол засідання комісії із встановлення тарифних розрядів та категорій працівникам в Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності від 30.06.2022 №4_22. Ректором Львівського державного університету безпеки життєдіяльності затверджено додаткові штатні розписи кафедри військової підготовки університету за рахунок коштів спеціального фонду на 2022 та 2023 роки. Відповідно до пункту 1 додаткових штатних розписів, за посадою завідувача кафедри встановлено 20 тарифний розряд з посадовим окладом 10531грн. Умовами оплати праці працівникам бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затверджених Наказом МВС України від 14.08.2015 №975, не визначено підстави для зменшення встановленого додатковим штатним розписом тарифного розряду за посадою завідувача кафедри у зв`язку з відсутністю у особи відповідного наукового ступеня та вченого звання. Просить визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 24.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку.(а.с.27) 24.06.2024 на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву [PERSON] про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому просять відмовити у задоволенні позову.(а.с.34-35). 04.07.2024 позивачем скеровано до суду відповідь на відзив Львівського державного університету безпеки життєдіяльності.(а.с.42-43). Позивач в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання, в якому просить розглядати справу у спрощеному порядку без виклику сторін. (а.с.40) В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечив щодо їх задоволення, пославшись на відзив від 22.06.2024. Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4\~ст. 77 ЦПК України). Частина 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст. 97 Кодексу законів про працю визначено, що роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Судом встановлено, що період з жовтня 2021 року по 14 березня 2024 року [PERSON] перебував у трудових відносинах та працював на різних посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі Львівський державний університет безпеки життєдіяльності.(копія трудової книжки а.с.8-10) 30 червня 2022 року, наказом ректора Львівського державного університету безпеки життєдіяльності за №420 о/с, [PERSON] було переведено з посади викладача кафедри військових підготовки (за рахунок коштів спеціального фонду) на посаду завідувача кафедри військової підготовки (за рахунок коштів спеціального фонду) на повну ставку та встановлено 17-ий тарифний розряд з посадови окладом 8679грн. (а.с.12) Підставою для встановлення 17-го тарифного розряду слугував протокол засідання комісії із встановлення тарифних розрядів та категорій працівникам в Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності від 30.06.2022 №4_22.(а.с.16) Ректором Львівського державного університету безпеки життєдіяльності затверджено додаткові штатні розписи кафедри військової підготовки університету за рахунок коштів спеціального фонду на 2022 та 2023 роки. Відповідно до пункту 1 додаткових штатних розписів, за посадою завідувача кафедри встановлено 20 тарифний розряд з посадовим окладом 10531грн. (а.с.18-23). Так, згідно довідки виданої від 14.03.2024 №16/66,0 вбачається, що відповідно до додаткових штатних розписів Кафедри військової підготовки ЛДУБЖД (за рахунок спеціального фонду) на 2022,2023 та 2024 роки за посадою «Завідувач кафедри» встановлено 20-й тарифний розряд з приміткою (при наявності відповідного наукового ступеня та вченого звання). (а.с.15). Відповідачем подано відзив на повну заяву позивача, в якому просить відмовити в задоволення позову, мотивуючи тим, що комісією було встановлено, що [PERSON] здобув вищу військову освіту в 2015 році у Національному університеті оброни України імені Івана Чернявського, ступінь магістра за спеціальністю "Бойове застосування та Управління діями військових частини Сухопутних військ, кваліфікацію професіонала військового управління у сфері оборони, офіцера військового управління оперативно-тактичного рівня", проте відсутні вчене звання та науковий ступінь освіти. Згідно п.6 ст. 35 Закону України №1556-VII «Про вищу освіту», керівник кафедри повинен мати науковий ступінь та/або вчене (почесне) звання відповідно до профілю кафедри. При розгляді кандидатур для заміщення посади завідувач кафедри військової підготовки був єдиним кандидатом на цю посаду з відповідною профілю кафедри вищою військовою підготовкою освітою, проте у в`язку з відсутністю наукового ступеня та вченого звання, а також відсутністю інформації про навчання в аспірантурі/ад`юнктурі Позивачу було встановлено тарифний розряд на ступінь вище від того, який було йому встановленого за попередньою за попередньою посадою, а саме 1 тарифний роз ярд (який не потребує за посадою наукового ступеня та вченого звання) з посадовим окладом відповідно 8679,00грн. з підвищенням посадового окладу (ставки заробітної плати) на 11% -9634,00грн. (згідно протоколу №4_22 від 30.06.2022). Згідно відповіді позивача на відзив відповідача вбачається, що відповідно до частини 2 пункту 6 ст.35 Закону України Про вищу освіту визначає виключно\~кваліфікаційні вимоги до посади завідувача кафедри, порядок обрання та термін перебування на посаді. При цьому, даною нормою Закону не визначено порядок встановлення, тарифного розряду в тому числі у разі відсутності у посадової особи вченого звання чи вченого звання. Слід зазначити, що перед призначенням на посаду завідувача кафедри військової підготовки (за рахунок коштів спеціального фонду), до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності позивачем було надано виключний перелік документів на заміщення вакантної посади завідувача кафедри, відповідно до висунутих вимог. В свою чергу у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності їх було розглянуто та відповідним наказом ректора [PERSON] було призначено на дану посаду. В судовому засіданні представник відповідача тільки констатує факт встановлення позивачу 17-го тарифного розряду, проте не посилається на жодний нормативно-правовий акт на підставі якого відповідач прийшов до такого висновку та який регламентує такий порядок. Слід зазначити, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.08.2015 року №975 затверджено Умови оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Відповідно до пункту 2 розділу І Схеми тарифних розрядів посад (професій) працівників установлюються відповідно до додатків 2-18 до цих Умов залежно від складності та обсягу виконаних робіт, рівня кваліфікації працівників, їх досвіду і знань. Додатком №3 даних умов встановлено Схеми тарифних розрядів посад керівних, науково-педагогічних та педагогічних працівників навчальних закладів та установ цивільного захисту. Відповідно до яких в графі Посади керівних та науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів цивільного захисту за посадою завідувач кафедри встановлюється 20-21 тарифний розряд. Таким чином, Умовами оплати праці №975 не передбачено зниження тарифного розряду для осіб числа науково-педагогічних працівників, які обрані чи призначені на посади завідувача кафедри. Відповідно до ч.4 ст. 97 Кодексу законів про працю визначено, що роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «По судовий збір» передбачено, позивачі \~у справах\~про стягнення\~заробітної плати\~та поновлення\~на роботі\~звільняються від\~сплати судового\~збору в усіх судовик інстанціях. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved