Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

19 липня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № 439312-КС-001 про надання кредиту від 09 грудня 2021 року у загальному розмірі 48 646,43 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 09 грудня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 439312-КС-001 про надання кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.867325 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 439312-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 439312-КС-001 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 439312-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 439312-КС-001 на загальну суму 3 670,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Оскільки відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 28 червня 2024 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 48 646,43 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 26 714,38 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1 932,05 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Розглянувши клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» інформації чи випускалась банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також інформації про рух коштів (виписки) по банківській картці № [NUMBER] за період з 09.12.2021 року по 26.05.2022 року включно, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки воно належним чином не обґрунтоване та представником позивача не доведено, що обставини на підтвердження яких вона просить витребувати докази, мають значення для правильного вирішення справи. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено Договір про надання кредиту № 439312-КС-001, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20\~000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, строком на 24 тижні, до 26 травня 2022 року, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, процентна ставка в день 0,867325000 фіксована, комісія за надання кредиту 3\~000,00 грн. (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є\~правомірним,\~якщо його\~недійсність прямо\~не встановлена\~законом або\~якщо він\~не визнаний\~судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти, що підтверджується квитанцією № 469440387 від 09 грудня 2021 року. Відповідач скористалась наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 07 липня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 48 646,43 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 20\~000,00 грн., заборгованість за відсотками - 26 714,38 грн.; заборгованість по комісії 1 932,05 грн. (а.с. 10-17). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Враховуючи викладене,\~суд приходить\~до переконливого\~висновку,\~що з\~відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Бізнес Позика» слід стягнути\~заборгованість за договором про надання кредиту № 439312-КС-001 від 09 грудня 2021 року у загальному розмірі 48 646,43 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. (у зв`язку зі зверненням позивача до суду через електронний суд 0,8 ставки судового збору). На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved