Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь: \~суму заборгованості за кредитним договором № 2272381 у розмірі 22960,00 грн.; \~суму заборгованості за кредитним договором № 56067 у розмірі 7410,00 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~2272381. У відповідності до п. 1.1. кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору. Відповідачка підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 05.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 05052023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 05.05.2023 до договору факторингу №\~05052023 від 05.05.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 22960,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15960,00 грн. сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалося жодних штрафних санкцій. Також 04.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 56067. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки згідно п. 7.4, 8.1 кредитного договору. 05.01.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №\~05012024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (передає у власність) права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 05.01.2024 до договору факторингу №\~05012024 від 05.01.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7410,00 грн., з яких: 2000,00\~грн. заборгованість за основною сумою боргу; 5110,00 грн. заборгованість за відсотками; 300,00 грн. заборгованість по комісії. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подала. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стосовно позовної вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором № 2272381 від 21.08.2021, суд виходить з наступного. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 21.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №\~2272381 від 21.08.2021, згідно з яким товариство надало відповідачці кредит у розмірі 7000,00\~грн. (а.с. 8-14). Пунктом 1.1 договору встановлено, що укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3 договору строк кредиту 30 днів. Згідно з п. 1.4.1 договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: \~у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; \~у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; \~у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.2 договору. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту (п.\~2.1 договору). Сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1-4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п.\~4.2.1 договору). Відповідно до п. 4.2.2 договору клієнт, підписуючи цей договір дає згоду на його автопролонгацію, продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3, п. 4.1.5 договору) ще на 15 днів. Сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п. 1.5.1 договору (п. 4.2.3 договору). Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та вплати нарахованих процентів є таким, що настав (п. 4.2.5 договору). Згідно з п. 4.2.7 договору, у кожному випадку пролонгації/автопролонгації сума несплачених клієнтом процентів за користування кредитом, нарахованих в період строку кредиту та в період продовженого строку (п. 1.3, п. 4.1.5, п. 4.2.2 договору), є простроченою та підлягає сплаті/зарахування у першу чергу, а товариство має право на стягнення таких прострочених процентів, у тому числі у примусовому порядку. У розділі 11 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса місця реєстрації, номери телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності «Т807», проставлений [PERSON] 21.08.2021 об 11:33:32. 18.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору №\~2272381 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 18), згідно з яким строк користування кредитом за договором продовжується на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 19.10.2021 (п. 3.1 додаткового договору). Згідно з п. 3.2 додаткового договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1 цього додаткового договору: 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього додаткового договору складає: 10990,00 грн. (п. 3.4 додаткового договору). У розділі 8 договору «Підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса місця реєстрації, номери телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності «Е451», проставлений [PERSON] 18.09.2021 о 15:06:06. З алгоритму укладення електронного кредитного договору та додаткового договору до нього слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Таким чином, суд доходить висновку, що договір №\~2272381 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.08.2021 та додатковий договір до нього від 18.09.2021 укладені у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що договори укладені з порушенням вимог Закону України «Про електронну комерцію» немає. При цьому суд враховує, що факт укладення додаткового договору, яким продовжено строк користування кредитними коштами, свідчить про те, що [PERSON] дійсно отримала грошові кошти згідно договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №\~2272381 від 21.08.2021. Із наявних матеріалів справи, зокрема, наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~2272381 від 21.08.2021 видно, що за [PERSON] рахується обґрунтовано нарахована заборгованість за вказаним договором у розмірі 22960,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7000,00 грн.; заборгованість за процентами 15960,00 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу № 05052023 від 05.05.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом (а.с. 22-24). Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №\~05052023 від 05.05.2023, ТОВ «Лінеура Україна» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників, після чого від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 25). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023 (а.с. 26), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором №\~2272381, сума заборгованості за основною сумою боргу 7000,00 грн., сума заборгованості за процентами 15960,00 грн., сума заборгованості разом 22960,00 грн. Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором №\~2272381 від 21.08.2021. Стосовно позовної вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором № 56067 від 04.11.2021, суд виходить з наступного. Матеріалами справи підтверджено, що 04.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 56067, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (пп. 1.1 п. 1 договору) (а.с. 33). Згідно з пп. 1.2 п. 1. договору кредит надається строком на 18 днів, тобто до 21.11.2021. Строк дії договору 18 днів. Але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами. Відповідно до пп. 1.3 п. 1 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1277,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 3,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (пп. 1.4 п. 1 договору). За використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15 % від суми фінансового кредиту (пп. 1.5 п. 1 договору). Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (пп. 1.6 п. 1 договору). Підпунктом 2.1 пункту 2 договору визначено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, які є невід`ємною частиною цього договору. Сума кредиту, комісія за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором (пп. 2.2 п. 2 договору). Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (пп.\~6.7.1 п. 6 договору). У п. 7 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса, номер телефону, адреса електронної пошти, номер рахунку позичальника, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності «AV5658», проставлений [PERSON] . Таким чином, суд доходить висновку, що договір про надання фінансового кредиту № 56067 від 04.11.2021 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону України «Про електронну комерцію» немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~56067 від 04.11.2021 видно, що за [PERSON] станом на 30.04.2024 рахувалась заборгованість за вказаним договором у розмірі 7410,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2000,00 грн.; заборгованість за відсотками 5110,00 грн.; заборгованість за комісією 300,00 грн. Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2000,00 грн. відповідачці нарахована обґрунтовано, тож підлягає стягненню у повному обсязі. Що стосується стягнення заборгованості за відсотками, суд виходить з наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №\~444/9519/12, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч.\~2 ст.\~625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Договором визначено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1277,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 3,5 % на добу (пп. 1.3 п. 1 договору). Як видно з графіку розрахунків та загальної вартості кредиту, що міститься у додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 56067 від 04.11.2021 (а.с.\~34), сторонами на строк кредитування з 04.11.2021 по 21.11.2021 включно узгоджений розмір процентів за користування кредитом у розмірі 1260,00 грн. За відсутності детального розрахунку процентів із зазначенням періодів та підстав їх нарахування, суд вважає нарахування процентів після 21.11.2021 необґрунтованим. За вказаних обставин суд доходить висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню передбачена договором сума процентів за користування кредитом у розмірі 1260,00 грн. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості по комісії у сумі 300,00 грн., то суд вважає її обґрунтованою, оскільки її сплата прямо передбачена договором. Укладаючи кредитний договір відповідачка беззастережно погодилась із його умовами, у тому числі щодо сплати комісії у сумі 300,00 грн. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що наразі у відповідачки наявна заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 56067 від 04.11.2021 у розмірі 3560,00 грн., з яких: \~сума заборгованості за основною сумою боргу 2000,00 грн.; \~сума заборгованості за відсотками 1260,00 грн.; \~сума заборгованості по комісії 300,00 грн. За договором факторингу № 05012024 від 05.01.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом (а.с. 35-36). Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №\~05012024 від 05.01.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників, після чого від ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 37). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 (а.с. 38), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором №\~56067, сума заборгованості за основною сумою боргу 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 5110,00 грн., сума заборгованості по комісії 300,00 грн., сума заборгованості разом 7410,00 грн. Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором №\~56067 від 04.11.2021. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Відомостей про добровільне виконання [PERSON] зобов`язань за договором №\~2272381 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.08.2021 та договором про надання фінансового кредиту № 56067 від 04.11.2021 матеріали справи не містять. Оскільки [PERSON] не сплатила у повному обсязі заборгованість за кредитними договорами, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~71056 від 31.05.2024. Таким чином, з відповідачки на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі: (3028,00 грн. х 26520,00 грн.) / 30370,00 грн. = 2644,14 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial