Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, уточненим в ході розгляду справи, про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири, в якому зазначив, що 10.07.2023 сталося затоплення належної їм квартири [ADDRESS] внаслідок пориву гарячого водопостачання у рушникосушарці у квартирі [ADDRESS] . Згідно звіту про незалежну оцінку матеріальні збитки завдані позивачу становлять 80365 грн., згідно актуалізації звіту матеріальні збитки склали 82288 грн. Враховуючи те, що залиття квартири, на думку позивачів, сталося з вини відповідача, який у добровільному порядку відмовляється відшкодовувати завдану шкоду, просить стягнути з відповідача на користь позивачів збитки у розмірі 82288 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 22.03.2024, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позові. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Сторона позивачів вказувала на те, що заявлені збитки слід стягнути пропорційно частці у пошкодженому майні, а судові витрати стягнути на користь того позивача, який здійснював оплату. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, подали до суду відзив, в якому просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що необхідності у несанкціонованому доступі до квартири відповідача не було, оскільки на той момент подача води вже декілька годин як була перекрита. Крім того, вказували, що зв`язатися з відповідачем щодо надання доступу до його квартири ніхто не намагався, при цьому у момент несанкціонованого доступу була порушена цілість не тільки дверей квартири відповідача, а й цілісність тамбурних дверей у блок. Зауважили, що позивачами не було надано акту несанкціонованого доступу складеного у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначили, що на їх думку, докази отримані таким чином позивачами є недопустимими та не можуть братися судом до уваги. Також вказували, що висновки викладені у звіті про оцінку розміру матеріального збитку не узгоджуються з дійсними обставинами справи. В процесі розгляду справи сторона відповідача зверталася до суду із заявою про виклик свідків та клопотанням про призначення експертизи але під час їх вирішення, підтримані не були. Позивачі подали до суду відповідь на відзив, в якій вказували, що ними подано усі наявні та допустимі докази на підтвердження факту затоплення їх квартири відповідачем та розмір матеріальних збитків. Заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 08.12.2008 КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва (а.с.13). Судом встановлено, що 10.07.2023 сталося залиття квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири [ADDRESS] внаслідок того, що у квартирі [ADDRESS] стався порив гарячого водопостачання у рушникосушарці. Вказані обставини підтверджуються затвердженим представником ОСББ «Наш дім Прирічна 5» Святуном С.С. актом про залиття від 10.07.2023 (а.с.14). В акті про залиття зазначено, що внаслідок залиття в квартирі [ADDRESS] було пошкоджено на всій площі квартири стелю, стіни, меблі, шпалери, підлогу, електропроводку, двері тощо. З довідки про результати перевірки рапорту ЄО №26351 від 10.07.2023, складеної 16.07.2023 ст. ДОП СП ВП №2 Оболонського УП ГУНП в м. Києві капітаном поліції Андрієм Горкавчуком та начальником сектору превенції ВП №2 Оболонського УП ГУНП в м. Києві майором поліції Юрієм Силко, убачається, що 10.07.2023 на виконання надійшов рапорт оперативного чергового Оболонського УП в м. Києві з приводу виклику на залиття. У зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, відомості до ЄРДР не вносилися, досудове розслідування не розпочате, звернення скероване на перевірку у відповідності до Закону України «Про звернення громадян». В ході виконання матеріалу проведеною перевіркою встановлено, що на місце події викликано 4-ий рятувальний взвод та здійснено аварійне відкриття дверей квартири [ADDRESS] для усунення пориву води, після чого викликано СОГ для закриття та опечатування вказаної квартири. Згідно звіту про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди) (а.с.17-73), складеного 25.08.2023 Ф-ОП [PERSON] , розмір матеріального збитку завданого власнику об`єкта оцінки, розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 80365 грн. Вказаний звіт містить перелік необхідних робіт для ліквідації наслідків залиття у квартирі [ADDRESS] (а.с.41-43), а також локальний кошторис на будівельні роботи (а.с.48-57). Згідно актуалізації звіту про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди) (а.с.173-246), складеного 15.01.2024 Ф-ОП [PERSON] , розмір матеріального збитку завданого власнику об`єкта оцінки, розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 82288 грн. Вказаний звіт містить перелік необхідних робіт для ліквідації наслідків залиття у квартирі [ADDRESS] (а.с.207-210), а також локальний кошторис на будівельні роботи (а.с.215-225). З договору №00446/23 про проведення незалежної оцінки майна, укладеного 12.08.2023 між [PERSON] та Ф-ОП [PERSON] , убачається, що вартість виконання робіт з незалежної оцінки розміру матеріальних збитків завданого квартирі [ADDRESS] становить 8000 грн., які на підставі акту приймання-передачі робіт з незалежної оцінки від 28.08.2023 та рахунку-фактури №00438/23 від 12.08.2023 були сплачені [PERSON] , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №0.0.3145856738.1 від 14.08.2023 (а.с.74-77). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обкатів нерухомого майна №341785548 від 07.08.2023 (а.с.16), убачається, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до ст. 319, 322 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 151 Житлового кодексу України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Враховуючи те, що причиною залиття став порив гарячого водопостачання у рушникосушарці, тобто відповідач, як власник квартири, не забезпечив контроль за належним станом обладнання у квартирі, що і стало причиною завдання збитків позивачам. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що збитки позивачам були завдані внаслідок неналежного утримання квартири [ADDRESS] її власником. Посилання сторони відповідача на те, що докази вини відповідача у залитті квартири позивачів добуті внаслідок несанкціонованого доступу до квартири відповідача та не можуть братися судом до уваги, не підтверджені належними доказами та не спростовують вини відповідача у залитті квартири позивачів. Окрім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідачем оскаржувалися дії співробітників ДСНС та/або працівників поліції. Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили факт того, що залиття квартири позивачів відбулося з квартири відповідача. Посилання сторони відповідача на те, що свідки особисто не були у квартирі відповідача але були членами комісії, які підписали акт про залиття, що свідчить про фальсифікацію вказаного доказу, то суд зазначає, що акт від 10.07.2023 не містить відомостей про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] входили та особисто оглядали квартиру відповідача. Вказаний акт містить посилання на те, що зазначені вище особи були із зазначеним актом ознайомлені. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Таким чином саме на власника покладено обов`язок утримувати своє майно, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт та відшкодовувати збитки пов`язані із його правом власності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що полягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що позивачі просять стягнути з відповідача збитки, реальний розмір яких визначений на підставі наданого позивачам звіту від 25.08.2023, то суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача збитків у розмірі 82288 грн. на користь позивачів відповідно до розміру їх частки у спільному майні, а також витрат понесених на складання звіту про оцінку розміру матеріального збитку у розмірі 8000 грн. Підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на проведення мікологічного випробування у розмірі 1000 грн. суд не знаходить з причин відсутності будь-яких підтверджуючих документів на понесення позивачами вказаних витрат. Щодо відшкодування на користь позивачів моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п.4 цієї постанови у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачі посилалися на небажання відповідача відшкодовувати завдані збитки та незручність проживання у квартирі викликану її залиттям, проте зазначені обставини не підтверджені відповідними доказами, як і спричинення позивачам у зв`язку з цим моральних страждань. Позивачами також не вказано, з яких міркувань вони виходили, визначаючи суму моральної шкоди у розмірі 10000 грн., розрахунку розміру моральної шкоди позивачами не надано, у зв`язку з чим підстави для відшкодування моральної шкоди у вказаному ними розмірі відсутні. Разом з тим, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині відшкодування завданої позивачам моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду у розмірі 6000 грн. відповідно до розміру їх частки у спільному майні. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial