Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

22 липня 2024 року до Московського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшов позов АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 серпня 2020 року у розмірі 97361,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «Універсал Банк» має мобільний додаток Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 08 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 08 серпня 2020 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву [PERSON] підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір про надання банківських послуг та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 80000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач, всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 09 травня 2024 року за відповідачем по укладеному з АТ «Універсал Банк» договору про надання банківських послуг «Monobank» від 08 серпня 2020 року наявна заборгованість на загальну суму 97361,50 грн., з якої: 97361,50 грн. заборгованість за тілом кредиту; 0 грн. заборгованість за пенею; 0 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання. На вимоги позивача, відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, відтак позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті. 13 серпня 2024 року від відповідача у справі надійшов відзив на позов, у якому [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Окрім посилання на правові позиції Верховного Суду у справах № 342/180/17, 697/302/20, 61-28582ск18, відзив обґрунтований тим, що долучена до матеріалів справи анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 08 серпня 2020 року, яка підписана нею, не містить зазначення процентної ставки, а матеріали справи не містять доказів видачі кредитної картки з відповідним кредитним лімітом, доказів досягнення сторонами домовленості щодо розміру процентів або встановлення сторонами у договорі обов`язку сплати пені та штрафів за порушення умов кредитного договору. Зазначено, що наданий банком витяг з тарифів картки «Monobank» не є доказом на підтвердження того, що позичальник підписувала витяг з тарифів. Відповідач зазначає також, що долучені до позову Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» затверджені Протоколом Правління №\~46 від 24.11.2021 та набули чинності 27.11.2021, тобто після підписання позичальником анкети-заяви від 08.08.2020, такі Умови не містять реквізити та підпис позичальника, не містять посилання на кредитний договір, до якого вони входять. Як зазначає відповідач, такі обставини свідчать про те, що додані до позову Умови та правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08.08.2020 шляхом підписання заяви-анкети. Також відповідач зазначає, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, доказів видачі кредитних коштів позивачем не надано. 05 вересня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній просить задовольнити позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості з [PERSON] . Також у відзиві зазначено, що позивачем при поданні позову помилково долучено Витяг з умов і правил в редакції 2021 року, проте, в позові було також надано посилання на офіційний інтернет ресурс АТ «Універсал Банк» https://www.monobank.ua/terms, де у вільному доступі опубліковані Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobankIUniversal Bank. Умови у редакції від 01.08.2020 доступні на сайті банку і є офіційним документом, актуальність та дійсність інформації з сайтів банків обумовлена вимогами Закону. Відповідно до пункту 1 анкети-заяви від 01.08.2020 підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку. Підписавши вказану анкету-заяву, відповідачка беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. За таких обставин, підписана відповідачкою анкета-заява є невід`ємною частиною договору. 30 вересня 2024 року та 02 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі. 09 жовтня 2024 року від відповідача надійшли письмові пояснення по справі. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До позову додано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 08 серпня 2020 року підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. У пунктах 1, 3 Анкети-заяви зазначено, що підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, відповідач беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про зміну якого банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Також, у підписаній Анкеті-заяві відповідач просить відкрити їй поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. У пункті 6 Анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй банком. Також засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях та всі наступні правочини (в тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Підтверджує, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису. Підписанням зазначеної Анкети-заяви відповідач надала право та доручила позивачу здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у цьому товаристві, без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком та просила усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом, якого є платіжна картка. Факт наявності у відповідача рахунку № [NUMBER] (платіжна картка № [NUMBER] , яка активна до 08/24) підтверджується наданою позивачем копією довідки про наявність рахунку від 03 вересня 2024 року. Копія довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 04 вересня 2024 року свідчить, що розмір встановленого кредитного ліміту клієнта [PERSON] через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 серпня 2020 року за карткою № [NUMBER] станом на 04 вересня 2024 року становить: 14 січня 2022 року 80000,00 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020\~року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Так, у жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустило новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З матеріалів справи слідує, що 08 серпня 2020 року відповідач підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та її положеннями визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. З урахуванням наведеного позивачем алгоритму укладення договору, слід дійти висновку, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного договору є неможливим. Отже, заповненням Анкети-заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 08 серпня 2020 року, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. Договір між сторонами, у тому числі Анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані позивачем позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. За таких обставин, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, за розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором станом на 09\~травня 2024 року становить 97361,50 грн. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою від 03\~вересня 2024 року про рух коштів по рахунку наданою позивачем. Доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року. Із вказаної виписки слідує, що відповідач розраховувалася кредитною карткою, здійснювала перерахування на інші платіжні картки, знімала готівку в банкоматах, а також частково погашала кредит. Доказів, які б спростовували зазначені обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надала. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)\~припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідачка, заперечуючи факт погодження сторонами умов кредитування та ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не надала суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що їй були запропоновані інші умови кредитування, аніж ті, що містяться в матеріалах справи. Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачка зверталася до АТ «Універсал Банк» щодо незгоди з розміром нарахованих їй відсотків за користування кредитом або щодо роз`яснення, на яких умовах відбувається кредитування за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 серпня 2020 року, а продовжувала користуватися коштами. Суд приймає до уваги в якості доказів, долучені позивачем до матеріалів справи паспорта споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку» та заяви клієнта, в яких зокрема містяться умови кредитування, зокрема, зазначена процентна ставка 0,00001 %, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 47,67 %, розмір комісії. Так, в заявах клієнта, які долучені позивачем до матеріалів справи зазначається, що боржник, підписанням вказаних анкет підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчисленні вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту та отримав їх примірники у Мобільному додатку, та що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Зазначені заяви підписані відповідачкою за допомогою електронного цифрового підпису. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Банк правомірно нараховував відповідачці проценти за користування грошовими коштами. На час розгляду справи судом відповідачкою не надано даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідачка взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконала, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 08 серпня 2020\~року у розмірі 97361 грн 50 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved