Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

28 березня 2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов органу опіки та піклування Міжгірської селищної ради Закарпатської області, в особі Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради, в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в подальшому позов уточнений в редакції від 30.05.2024 року (а.с.47-50) до відповідача [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. У пред`явленому уточненому позові орган опіки та піклування просить: 1) позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] , відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; 2) передати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на повне державне утримання до Комунального некомерційного підприємства «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям «ДІВА МАРІЯ» Закарпатської обласної ради, який знаходиться за адресою: місто Свалява, вул.Богдана Хмельницького, 1, Закарпатської області; 3) передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на повне державне утримання до Приватної організації (установи, закладу) «Соціально-реабілітаційний центр (Дитяче містечко) «Затишок», яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 4) Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь Комунального некомерційного підприємства «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям «ДІВА МАРІЯ» Закарпатської обласної ради, -аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/6 частини заробітку (доходу) відповідачки на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття; 5) стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Приватної організації (установи, закладу) «Соціально реабілітаційний центр (Дитяче містечко) «Затишок»» - аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач, орган опіки та піклування Міжгірської селищної ради вказує, що у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на виконання розпорядження Міжгірського селищного голови було здійснено у складі комісії начальника служби у справах дітей Пискач Ю.І. , фахівця соціальної роботи центру надання соціальних послуг Міжгірської селищної ради Бартків Л.М., старшим інспектором ювенальної превенції Міжгірського відділу поліції Кинч А.Ю., 22.03.2024 року відбулося негайне відібрання вказаних дітей від матері [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 22.03.2024 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були поміщені у дитяче відділення КНП Міжгірської районної лікарні. Мати вказаних дітей [PERSON] є одинокою матір?ю, часто зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, інколи залишає дітей без нагляду. Неодноразово працівниками поліції, фахівцями центру надання соціальних послуг, керівником служби у справах дітей, старостою Верхньобистрянського старостинського округу було проведено відвідування даної сім?ї, з мамою проводилися профілактичні бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов?язків, однак мати на зауваження не реагувала, та на неї неодноразово були складені поліцією адміністративні протоколи за неналежне виконання батьківських обов?язків, та призначені міри стягнення також нічого не змінили у поведінці матері [PERSON] . В будинку, де проживають діти разом з матір?ю [PERSON] - антисанітарний стан, ліжка дітей вкрай у занедбаному стані, без постільної білизни, одяг дітей постійно брудний та діти, відповідно до віку, харчуванням майже не забезпечені. Позивач також зазначає, що в будинку, де мешкають діти, холодно, адже дровами не забезпечені, а опалення тільки пічне. Під час перебування матері з дітьми на стаціонарному лікуванні з 01.03.2024 року по 10.03.2024 року у дитячому відділенні КНП Міжгірської районної лікарні у будинку було припинено електропостачання у зв`язку з непогашенням заборгованості за електроенергію. До того ж, 26.02.2024 року на урядову гарячу лінію до Закарпатської ОВА реєстраційний номер АА-16915475/ДІ надійшло звернення заявника (сусід постраждалих дітей, побажав залишитися анонімним) та який повідомив про систематичне вчинення психологічного домашнього насильства (погрози, нецензурна лайка) та економічного насильства (позбавлення належної опіки та піклування) щодо малолітніх дітей з боку їх матері [PERSON] . Заявник повідомив, що мати дітей, яка зловживає алкоголем, залишає дітей без нагляду, малолітні діти замкнені в хаті самі, в небезпеці, голодні, просять їсти у сусідів, які передають дітям їжу через вікно будинку, діти роздягнені, кривдниця лає, принижує дітей, посилає старшу дитину по алкоголь. Заявник повідомив, що посадові особи місцевого самоврядування та працівники поліції знають про факти здійснення домашнього насильства щодо дітей, але на них не реагують, заходів по захисту прав дітей не здійснюють. 06.02.2024 року службою у справах дітей Міжгірської селищної ради надіслано відповідь на дане звернення, лист № 01-02/63 від 06.02.2024 року, щодо підтвердження та/чи спростування цієї інформації. 25.03.2024 року службою у справах дітей Міжгірської селищної ради було надіслано клопотання за N? 01-02/75 до служби у справах дітей Закарпатської обласної ОВА про надання путівок для влаштування на повне державне утримання до КНП «ЦМР ТА ПДД» «ДІВА МАРІЯ» малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до їх віку. 27.03.2024 року службою у справах дітей Міжгірської селищної ради було надіслано клопотання №01-02/79 до «Соціально-реабілітаційного центру (дитяче містечко) «Затишок», який розташований на території Пилипецької ТГ про влаштування до даного закладу дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до віку. Батька у дітей немає, тому державна реєстрація народження була проведена відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, згідно витягів Хустського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області. Також як вказує позивач, мати дітей [PERSON] зловживає алкоголем, неодноразово працівниками поліції, фахівцями центру надання соціальних послуг, керівником служби у справах дітей, старостою Верхньобистрянського старостинського округу було проведено відвідування даної сім?ї, з мамою проводилися профілактичні бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов?язків, про що свідчать адміністративні протоколи за неналежне виконання батьківських обов?язків та перебування у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою по справі про адміністративне правопорушення № 452783 від 22.07.2023 року за ч.1 ст.184 КУпАП (ухиляння від виконання батьківських обов?язків); постановою по справі про адміністративне порушення № 040155 від 10.01.2024 року за ч.2 ст.184 КУпАП (ухиляння від виконання батьківських обов?язків); постановою по справі про адміністративне порушення № 543301 від 18.03.2024 року - за ч.2 ст.184 КУпАП (ухиляння від виконання батьківських обов?язків) та Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння від 22.03.2024 року за № 011859. Малолітні діти [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, про що свідчать накази Служби у справах дітей від 01.03.2024 року та 04.03.2024 року. На підставі вищевикладених фактів, орган опіки та піклування, відповідно до розпорядження голови Міжгірської селищної ради розглянув питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до своїх малолітні дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та у зв"язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.04.2024 відкрито провадження по справі № 302/375/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін, представників сторін (а.с.35). В підготовче судове засідання представник позивача органу опіки та піклування не з`явився, про день та час його проведення був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте уповноваженим представником позивача Пискач Ю.І. подано до суду письмову заяву від 08.10.2024 року, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, заявлені та в подальшому уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Додаткових клопотань, пояснень, доповнень, клопотань не мають. Та з урахування визнання відповідачем позву, просять ухвалити судове рішення на підставі наявних у справі доказів, в підготовчому судовому засіданні (а.с.73). Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання повторно не з`явилася, про день та час його проведення повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду відповідачкою [PERSON] подано до суду 13.09.2024 року письмову заяву, в якій [PERSON] просить провести розгляд справи за її відсутністю та у заяві вказує, що заявлений до неї позов про позбавлення батьківських прав відносно її дітей, вона визнає у повному обсязі. Клопотань, доповнень, заяв, відзиву відповідачкою до суду не подано (а.с.72). Представник третьої особи КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям «ДІВА МАРІЯ» Закарпатської обласної ради в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час його проведення повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду подано письмову заяву, в якій представник третьої особи Легеза Р.В. просить розглядати справу № 302/375/24 без їх участі, як третьої особи. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник третьої особи Приватної організації (установи, закладу) «Соціально-реабілітаційний центр (Дитяче містечко) «Затишок» в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час його проведення був повідомлений судом належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду подано письмову заяву за підписом директора Зламан Е., в якій просять розглядати справу № 302/375/24 без їх участі, як третьої особи, відповідно до доданих до матеріалів справи документів. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.3 ст.211, ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі сторони, повідомленої про дату, місце та час розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Згідно частин 1,2,4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. До ухвалення судового рішення, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за якими, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно зі ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідачем до суду було направлено письмову заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки, не вбачає підстав вважати, що визнання відповідачкою [PERSON] позову є не добровільним чи умовним, суперечить Закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи № 302/375/24, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї справи, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позов про позбавлення батьківських прав, позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких є в матеріалах справи (а.с.27-29). Як вбачається з витягів Хустського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області від 20.03.2024 року, які є в матеріалах справи (а.с.24-26), державна реєстрація народження вказаних вище малолітніх дітей була проведена щодо відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , складеного 10.01.2024 року у складі: начальника Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради Пискач Ю.І., фахівця соціальної роботи центру надання соціальних послуг Міжгірської селищної ради Бартків Л.М., інспектора ювенальної превенції Міжгірського відділу поліції Кинч А.Ю., старости села В.Бистрий Белань І.М. , за умовами проживання житлове приміщення складається з двох кімнат. В будинку брудно, дитячі ліжка вкрай занедбаному стані, постільна білизна та дитячий одяг брудні. Діти сплать в одному ліжку разом з батьками. Сім`я є малозабезпеченою, проживають у будинку з пічним опаленням, дровами забезпечені дуже мало. Часто виникають сварки, бійки між співмешканцем [PERSON] та матір`ю дітей, в стані алкогольного сп`яніння (а.с.22). З Акту обстеження умов проживання, складеного 18.03.2024 року у складі: начальника Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради Пискач Ю.І. , фахівця соціальної роботи центру надання соціальних послуг Міжгірської селищної ради Бартків Л.М. , інспектора ювенальної превенції Міжгірського відділу поліції Кинч А.Ю., на підставі звернення [PERSON] , проведеного за адресою: [ADDRESS] вбачається, що житловий будинок складається з однієї кімнати, в якій тимчасово проживають двоє дорослих та шестеро дітей. В наявності два розкладні дивани з брудною білизною, дитяча краватка та дитяча коляска. Діти в брудному одязі, неохайні, босі бігають по кімнаті. Дитячі речі розкидані, кругом валяються залишки їжі. [PERSON] залишила молодших дітей у [PERSON] та поїхала у село Новоселиця до співмешканця [PERSON] , де разом з ним, зі слів очевидців, цілий день 17.03.2024 року вживали алкогольні напої (а.с.21). Як вбачається з постанов про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 452783 від 22.07.2023 року, серії ВАД № 040155 від 10.01.2024 року, серії ВАД № 543301 від 18.03.2024 року, [PERSON] неналежно здійснювала догляд за своїми малолітніми дітьми, зловживала спиртними напоями, діти в занедбаному та хворобливому стані, в будинку не придбано та своїми діями ухилилася від виконання батьківського обов`язку щодо виховання своїх дітей, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184, ч.2 ст.184 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу, що підтверджується постановою по справі про адміністративне правопорушення № 452783 від 22.07.2023 року за ч.1 ст.184 КУпАП (ухилення від виконання батьківських обов?язків); постановою по справі про адміністративне порушення № 040155 від 10.01.2024 року за ч.2 ст.184 КУпАП (ухилення від виконання батьківських обов?язків); постановою по справі про адміністративне порушення № 543301 від 18.03.2024 року - за ч.2 ст.184 КУпАП (ухилення від виконання батьківських обов?язків) та Висновком КНП «Міжгірська районна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння від 22.03.2024 року за № 011859, відповідно до якого [PERSON] о 17-10 год. 22.03.2024 року перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.13-16). При цьому, працівниками поліції, фахівцями центру надання соціальних послуг, керівником служби у справах дітей, старостою Верхньобистрянського старостинського округу неодноразово було проведено відвідування сім?ї [PERSON] , з якою проводилися профілактичні бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов?язків, про що свідчать адміністративні протоколи за неналежне виконання батьківських обов?язків та перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, 26.02.2024 року о 12-29 год. на урядову гарячу лінію Закарпатської ОВА реєстраційний номер [NUMBER] /ДІ надійшло звернення заявника (сусід постраждалих дітей, залишився анонімним) та який повідомив про систематичне вчинення психологічного домашнього насильства (погрози, нецензурна лайка) та економічного насильства (позбавлення належної опіки та піклування) щодо малолітніх дітей з боку їх матері [PERSON] . Заявник повідомив, що мати дітей, яка зловживає алкоголем, залишає дітей без нагляду, малолітні діти замкнені в хаті самі, в небезпеці, голодні, просять їсти у сусідів, які передають дітям їжу через вікно будинку, діти роздягнені, кривдниця лає, принижує дітей, посилає старшу дитину по алкоголь. Заявник повідомив, що посадові особи місцевого самоврядування та працівники поліції знають про факти здійснення домашнього насильства щодо дітей, але на них не реагують, заходів по захисту прав дітей не здійснюють (а.с.9). 06.03.2024 року службою у справах дітей Міжгірської селищної ради надано відповідь Закарпатській ОВА на вищевказане звернення та Листом № 01-02/63 повідомлено, що діти [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Сім`я перебуває на обліку центру надання соціальних послуг Міжгірської селищної ради. 01.03.2024 року малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`эю госпіталізовано до дитячого відділення КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня», де діти проходять стаціонарне лікування за діагнозом всіх трьох дітей «гострий середній серозний отит». Маму дітей попереджено про винесення питання на засідання комісії з питань захисту прав дитини, щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, де буде розглянуто питання про доцільність/недоцільність позбавлення її батьківських прав (а.с.8). Наказами Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради № 01-05/07 від 01.03.2024 року, № 01-05/08 від 01.03.2024 року, № 01-05/27 від 04.03.2024 року, взято на облік малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах, через невиконання батьками обов`язків по відношенню до дітей (а.с.17-19). 22.03.2024 року Міжгірським селищним головою видано розпорядження №№ 74,75,76 від 22.03.2024 про негайне відібрання дитини у матері та відповідно до яких у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зобов`язано негайно відібрати вказаних дітей від матері [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] (а.с.10-12). 25.03.2024 року службою у справах дітей Міжгірської селищної ради було надіслано клопотання за N? 01-02/75 до служби у справах дітей Закарпатської обласної ОВА про надання путівок для влаштування на повне державне утримання до КНП «ЦМР ТА ПДД» «ДІВА МАРІЯ» малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до їх віку. 27.03.2024 року службою у справах дітей Міжгірської селищної ради надіслано клопотання №01-02/79 до «Соціально-реабілітаційного центру (дитяче містечко) «Затишок», який розташований на території Пилипецької ТГ про влаштування до даного закладу дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до віку. Рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради № 114 від 05.04.2024 року вирішено влаштувати дитину, залишену без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] до КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям «Діва Марія» Закарпатської обласної ради, терміном на шість місяців (а.с.51). Рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради № 113 від 05.04.2024 року вирішено влаштувати дитину, залишену без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] до КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям «Діва Марія» Закарпатської обласної ради, терміном на шість місяців. Як вбачається з копії Наказу № 23/д від 28.03.2024 року, виданого директором дитячого містечка «Затишок», прийнято до Приватної організації (установи, закладу) соціально-реабілітаційного центру (дитяче містечко) «Затишок» [PERSON] , [INFO] , на повне утримання, із наданням усіх видів допомоги (медичної, соціальної, психологічної, юридичної тощо), з 28.03.2024 року. Листом за № 134 від 27.09.2024 року Приватна організація «соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок» повідомляє, що 28.03.2024 року біло зараховано до дитячого містечка на повне утримання неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Як вбачається з довідки КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям «Діва Марія» Закарпатської обласної ради за № 35 від 27.05.2024 року, діти (рідні сестри) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поступили у вказаний заклад 28.03.2024 року на повне державне утримання, де перебувають по теперішній час. Мати [PERSON] жодного разу не відвідала дочок. Станом їх здоров`я не цікавиться, участі у вихованні та утриманні не приймає (а.с.53). Наказом Соціально-реабілітаційного центру (Дитяче містечко) «Затишок» від 28.05.2024 прийнято до Приватної організації (установи, закладу) «Соціально-реабілітаційний центр (Дитяче містечко) «Затишок» [PERSON] , [INFO] на повне утримання із наданням усіх видів допомоги (медичної, соціальної, психологічної, юридичної, тощо), з 28 березня 2024 року (а.с.55). Відповідно до наданої довідки Приватної організації (установи, закладу) «Соціально-реабілітаційний центр (Дитяче містечко) «Затишок» за вих. № 134 від 27.05.2024 року вбачається, що 28.03.2024 року було зараховано до дитячого містечка на повне утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.54). На підставі вищевикладених фактів, орган опіки та піклування, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на підставі складених актів проведення оцінки рівня безпеки дитини та відповідно до розпоряджень голови Міжгірської селищної ради №№74-76 від 22.03.2024 року, розглянув питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] як таку, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітні дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що вбачається з Висновку комісії з питань захисту прав дитини № 01-05/70 від 22.03.2024 року, відповідно до якого Службі у справах дітей, центу надання соціальних послуг Міжгірської селищної ради, ювенальній превенції Міжгірського відділу поліції визначено вжити невідкладних заходів для влаштування дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у дитяче відділення КПН «Міжгірської районної лікарні», до вирішення питання подальшого влаштування дітей у заклади відповідно до віку. Службі у справах дітей письмово проінформувати органи Міжгірської прокуратури про негайне відібрання дітей у матері. Органу опіки та піклування Міжгірської селищної ради підготувати документи для звернення до суду про позбавлення батьківських прав. Суд, з урахуванням всіх обставин справи, погоджується із висновком комісії з питань захисту прав дітей та щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] , оскільки такий висновок містить детальні обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітніх дітей відповідачки. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняють їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14 вересня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. У відповідності до приписів статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, оскільки ці обставини зумовлені не її (його) волею. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року №331/5427/17. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів мав місце по відношенню до дітей відповідачки, яка самоусунулася від виховання та утримання двох доньок та сина, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Відповідачка у поданій нею до суду заяві визнала зазначені обставини, виконувати батьківські обов`язки у подальшому бажання не має. Така поведінка матері є винною по відношенню до своїх дітей. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З огляду на наведені обставини, суд визнає поведінку відповідачки [PERSON] ухилянням від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим, враховуючи те, що факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей підтверджується зібраними у справі доказами та відповідачкою [PERSON] не оспорюється. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України матір може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Отже, позбавлення відповідачки батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме систематичне нехтування матір`ю [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо участі у вихованні своїх малолітніх дітей, тому суд вважає, що до відповідачки слід застосувати такий крайній захід як позбавлення батьківських прав, що, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дітей спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст.150 СК України, тому суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення [PERSON] батьківських прав, що в свою чергу слугуватиме захисту прав дітей у вирішенні всіх їх життєвих питань, прав, гарантованих державою соціальний захист як дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з наданими сторонами по справі доказами, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина та двох малолітніх доньок, навіть після їх відібрання та поміщення у дитячі заклади, відповідачка жодного разу не відвідала дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан їх здоров`я, хоча б мала це робити, тобто по своїй вині (свідомо) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. На підставі викладеного, суд дійшов переконливого висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що повністю відповідає інтересам дітей. Суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України). Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідачка [PERSON] заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надала, заявлені до неї. позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, що відповідно до положень ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, а тому суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи підтверджено факт свідомого ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на неї ст.150 СК України, відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В частині заявлених позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд дійшов наступних висновків. Згідно положень ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч.2 ст.182 СК України. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно ч.1 ст.179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачка [PERSON] є фізично здоровою, працездатною особою, доказів щодо знаходження на її утриманні інших членів сім`ї, відповідачкою суду не надано, остання визнала позов також і в частині стягнення з неї аліментів. Розмір аліментів є співмірним з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлений станом на час розгляду справи, та такий розмір аліментів буде достатнім для утримання малолітніх дітей і відповідачка взмозі його виплачувати, оскільки розмір є незначним, він може забезпечити лише незначну частину першочергових потреб дитини. Отже, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідачки на утримання малолітніх дітей розмірі по 1/6 частки на кожну дитину заробітку (доходу) відповідачки [PERSON] також підлягають задоволенню, оскільки обґрунтовані та відповідають нормам Закону. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат слід вирішити згідно вимог ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено повністю, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду, та яким заявлено дві позовні вимоги: майнового характеру (стягнення аліментів) та немайнового характеру (плзбавленн батьківських прав), які задоволено, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 2 422,40 гривень (1211,20 + 1211,20). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved