Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільного майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що розпорядженням органу приватизації - Відділу обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради від 24.02.2006 року № 7084 у власність [PERSON] , матері позивача та відповідача, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передано квартиру [ADDRESS] , в порядку, встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». На підставі даного розпорядження сторонам видане свідоцтво про право власності на житло від 24.02.2006 року - на квартиру [ADDRESS] . 07.04.2006 року вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстрований в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно за № 14411955. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняла [PERSON] , матір позивача та відповідача, однак не оформила своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0395 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 0710400000:41:010:0042 (з них: 1/4 частки набуто на підставі рішення Ковельської міської ради від 24.07.2008 року № 38/6, частки - прийняття спадщини після смерті [PERSON] ); частки квартири [ADDRESS] (з них: 1/4 частки набуто на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2006 року, частки - прийняття спадщини після смерті [PERSON] ). Сторони звернулися до приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Козоріз Н.С. для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , як спадкоємці першої черги спадкоємців за законом. Приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Козоріз Н.С. сторонам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких кожен з сторін успадкував: частки квартири [ADDRESS] ; частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0395 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 0710400000:41:010:0042. У 2022 році сторони вирішили зробити реконструкцію квартири [ADDRESS] та всі дозвільні документи було отримано. На даний час позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Відповідачу належить 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Позивач вказує, що відповідач в добровільному порядку не бажає проводити розподіл квартири, а тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про припинення права спільної часткової власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , виділивши в особисту власність як окремий об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] у вказаному будинку. Так, позивач зазначає, що квартира фактично поділена на дві ізольовані, які мають окремі входи, самостійно облаштованими системами теплопостачання та водопостачання. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 09.05.2024 року за № 320/24, технічна характеристика частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 74,7 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м., яка складається з: 1 коридор, площею 8,0 кв.м., 2 санвузол, площею 5,1 кв.м., 3 кухня, площею 12,9 кв.м., 4 кімната, площею 5,7 кв.м., 5 кімната, площею 11,8 кв.м., за технічними показниками частина об`єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі, як окрема одиниця - квартира. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про необхідність укладення договору про виділення в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, однак відповідач прохання позивача ігнорує. З врахуванням наведеного, адвокат Воробей О.В., діючи в інтересах [PERSON] , просила суд припинити право приватної\~спільної часткової\~власності [PERSON] \~на 1/2\~частки квартири\~ [ADDRESS] та\~виділити у\~приватну власність\~ [PERSON] окремий\~об`єкт\~нерухомого майна\~-\~квартиру [ADDRESS] ,\~а саме\~приміщення:\~1\~коридор,\~площею 8,0\~кв.м.;\~2\~санвузол,\~площею 5,1\~кв.м.;\~3\~кухня,\~площею 12,9\~кв.м.;\~4\~кімната,\~площею 5,7\~кв.м.;\~5\~кімната,\~площею 11,8\~кв.м.,\~загальною площею\~43,5\~кв.м.,\~житловою площею\~17,5\~кв.м. Крім цього, позивач просила понесені по справі судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.06.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 13.08.2024\~року відповідачем\~по справі\~ [PERSON] ,\~від імені\~якої діє\~представник [PERSON] ,\~подано до\~суду зустрічну\~позовну заяву\~до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільного майна. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 2563, виданого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області 28.09.2018 року, відповідач в первісному позові (позивач за зустрічним позовом), є співвласником 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2556, виданого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області 28.09.2018 року, [PERSON] є співвласником 1/2 частки земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] з кадастровим номером 0710400000:41:010:0042, загальною площею 0.0395 га. Інший співвласник квартири - [PERSON] , позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом), який набув права власності на 1/2 часту в квартирі [ADDRESS] , так як і позивач за зустрічним позовом [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . [PERSON] здійснив реконструкцію квартири [ADDRESS] та було розширено приміщення 1, 2 та 3 в квартирі, внаслідок чого загальна площа квартири збільшилася з 60,3 кв.м до 74,7 кв.м., та відокремлено приміщення 1, 2, 3, 4 та 5 від іншої частини квартири - приміщень 6, 7, 8 та 9. Відтак, внаслідок реконструкції квартири [ADDRESS] , утворено два окремих об`єкти, один з яких має окремий вхід, інший не має. Позивач за зустрічним позовом вказує, що вона протягом кількох останніх років проживає за кордоном та не має змоги приїхати на підписання договору у нотаріуса. Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , просила суд виділити у приватну власність [PERSON] як окремий об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , а саме приміщення: 6 кімната, площею 12,4 кв.м.; 7 - кімната площею, 10,4 кв.м.; 8 кухня, площею 6,6 кв.м. та 9 кладова, площею 1,8 кв.м., загальною площею 31,2 кв.м, житловою 22,8 кв.м. та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.09.2024 року зустрічний позов [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільного майна прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільного майна. 23.09.2024 року [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву. У поданому відзиві на позовну заяву представник позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] вказувала, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Відповідачу за первісним позовом належить 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Крім цього, вказує, що відповідач за первісним позовом не зареєструвала за собою право спільної часткової власності на частки спірної квартири, хоча при цьому надала добровільно згоду та не заперечувала, що після реконструкції квартири [ADDRESS] , частки залишаються незмінними та кожному з сторін буде належати по частки. Згідно проекту реконструкції квартири, технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна від 05.01.2021 року, висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 09.05.2024 року № 320/24, утворено два окремих об`єкти, кожен з яких має окремий вхід. Враховуючи викладене, [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , у поданому відзиві на зустрічну позовну заяву просила первісний позов задовольнити. Крім цього, у поданому відзиві на позовну заяву не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. В підготовче судове засідання позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, однак представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) подала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Зустрічний позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) подала до суду заяву\~ про розгляд справи в їх відсутності. Первісний позов визнає. Зустрічний позов підтримує в повному обсязі. Судові витрати в зустрічному позові просить залишити за позивачем у зустрічному позові. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що як первісний позов, так і зустрічний позов є підставними та підлягають до задоволення. Так, згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2006 року, виданого Відділом обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради згідно з розпорядженням від 24.02.2006 року № 7084, у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передано квартиру [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10333986 від 07.04.2006 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.09.2018 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Козоріз Н.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 2553, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями частки земельної ділянки яка розташована в [ADDRESS] частка якої належала померлій [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] особисто на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №540616, виданого 16.12.2008 року Ковельською міською радою Волинської області у відповідності до рішення Ковельської міської ради від 24.07.2008 року №38/6 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010808001379, а 1/4 частки якої належала батьку померлої - [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №540616, виданого 16.12.2008 року Ковельською міською радою Волинської області у відповідності до рішення Ковельської міської ради від 24.07.2008 року №38/6 та зареєстрованого в книзі записів державний актів на право приватної власності на землю за №010808001379, спадкоємцем якої була донька - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Зазначені обставини сторонами не оспорюються, а тому, в силу вимог ст. 82 ЦПК України, не підлягають додатковому доказуванню. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтями 363, 367 ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Таким чином право сторін на виділ в натурі частки із вказаного будинковолодіння, що перебуває у спільній власності, закріплене вимогами ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 364 ЦК України та ними не оспорюється. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 09.05.2024 року за № 320/24, технічна характеристика 1/2 частки квартири, загальною площею 74,7 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м., [ADDRESS] , яка складається з: 1 коридор, площею 8,0 кв.м.; 2 санвузол, площею 5,1 кв.м.; 3 кухня, площею 12,9 кв.м.; 4 кімната, площею 5,7 кв.м.; 5 кімната, площею 11,8 кв.м., за технічними показниками 1/2 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі, як окрема одиниця квартира. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041, об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Поділ спільного майна можливий за спільною згодою між усіма співвласниками, а у разі недосягнення спільної згоди між співвласниками про поділ спільного майна, поділ цього майна відбувається за рішенням суду. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини та відповідні правові норми, суд вважає за необхідне та можливе припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , та виділити їм в натурі відповідні окремі об`єкти нерухомого майна. Зважаючи на обставини справи та на відповідні заяви сторін, судові витрати суд залишає за сторонами.

Outcome: approved