Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

20.06.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які відраховуються з його усіх видів доходів за судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2020 по справі 643/21610/19 на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/8 частки заробітної плати щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24.04.2010 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . 26.11.2012 заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова шлюб було розірвано. На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.03.2012 по справі № 2-3303/11 про стягнення аліментів, з нього на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. В подальшому у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] у нас народилась донька - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з цією обставиною він звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісяця. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.03.2017 йому було змінено розмір частки стягнення аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісяця на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER]. За заявою [PERSON] Московським районним судом м. Харкова 06.02.2020 було видано судовий наказ, згідно з яким з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Даний судовий наказ він виконує та сплачує аліменти у повному обсязі. Крім того, на користь [PERSON] ним одноразово перераховано в рахунок аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] , - 282 000,00 грн. 23.07.2023 він уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . У його дружини [PERSON] від попереднього шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 18.04.2024 він отримав свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , де він внесений як батько, та дитина має його прізвище та по батькові. Від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Його дружина не працює, зайнята доглядом за дитиною. З 09.03.2023 він є інвалідом 3 групи, відповідно до Посвідчення інваліда війни серія [NUMBER] від 15.03.2023. Крім того, він має батька - [PERSON] , [INFO] , пенсіонера. Більше того, його батько є інвалідом третьої групи безстроково, по профзахворюванню. Він здійснює йому матеріальну допомогу, яку він потребує. Таким чином, в його житті змінився матеріальний стан, сімейний стан, виявилось погіршення здоров`я - всі ці зміни відбулись після призначення аліментів на користь відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 25.06.2024 відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом, справу ухвалено слухати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23.07.2024 від представника позивача [PERSON] - адвоката Солонинки С.П. до суду надійшла заява про доповнення позовних вимог, в якій вона просила зменшити розмір аліментів, які відраховуються з усіх видів доходу позивача [PERSON] за судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2020 по справі 643/21610/19 на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину до повноліття дитини. Відкликати (повернути) з виконання судовий наказ №643/21610/19, виданий 06.02.2020 Московським районним судом м. Харкова, витребувавши його з Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування посилалася на наступне. На час подання даного позову аліменти на утримання [PERSON] стягуються з позивача у примусовому виконанні судового наказу №643/21610/19 у виконавчому провадженні [NUMBER] Чугуївським ВДВС у Чугуївському районі Харківської області СМУ МЮ. Задоволення позовних вимог у даній справі вплине на стягувані аліменти, розмір яких з дати набрання рішенням законної сили не відповідатиме розміру за виконавчим документом, що знаходиться на примусовому виконанні. Отже, відкликання такого виконавчого документу з органу виконавчої служби є послідовним з погляду на повний та ефективний захист прав позивача, виправданим та обґрунтованим і дозволить виконати прийняте у даній справі рішення суду без додаткового звернення до суду з заявою про роз`яснення судового рішення щодо механізму (способу) його виконання державним виконавцем. Також, підсумовуючи викладені у позові та даній заяві обставини справи, звертає увагу на те, що на сьогоднішній день з позивача стягуються кошти за двома виконавчими провадженнями: 1/6 доходу на доньку [PERSON] від першого шлюбу та 1/4 доходу на доньку [PERSON] , яка є спільною з відповідачем дитиною, тобто загалом стягується 41,67% від доходу (16,67%+25%). Крім того, на утриманні позивача на цей час знаходяться п`ятеро осіб: новонароджена 2-місячна дитина [PERSON] , усиновлена дитина 10-річний [PERSON] , - дружина [PERSON] , яка не працює у зв`язку з доглядом немовляти, непрацездатний батько позивача [PERSON] , який є інвалідом 3 групи і пенсіонером, проживає разом з позивачем у зв`язку з потребою постійного догляду, сам позивач, який також є інвалідом війни 3-ї групи. Із доходу, що залишається після стягнень, умовно на кожного члена сім`ї приходиться по 11,67%. І це без врахування підвищених потреб для новонародженої дитини чи для її матері, яка вигодовує немовля, або для двох інвалідів. На користь відповідача стягується 25% доходу, тобто позивач сплачує на утримання спільної з відповідачем дитини вдвічі більше, ніж залишається у позивача для витрат на інших членів сім`ї. Позивач вважає, що стягуваний на користь відповідача розмір аліментів порушує права інших трьох дітей позивача на належне утримання та піклування, а тому є підстави зменшити розмір аліментів, щоб забезпечити необхідний рівень кожного з дітей. Позивач не відмовляється від виконання обов`язку щодо утримання спільної з відповідачем дитини. Більш того, щойно представилось можливим, він сплатив аліменти у розмірі 282 500,00 грн. Однак, слід врахувати, що статтею 141 СК України встановлені рівні обов`язки матері і батька щодо дитини. Тож, утримання доньки має покладатись не лише на позивача, але і здійснюватися за участі відповідача. Залишення розміру аліментів без змін призводить до нерівного становища між дітьми з їх утримання позивачем, суперечить їх інтересам. Тож в розумінні рівності прав всіх дітей позивач просить суд зменшити розмір аліментів на пропорційний розмір до кількості осіб, які знаходяться на утриманні позивача. 29.07.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, посилаючись на те, що вони проживали із позивачем [PERSON] як чоловік та дружина у цивільному шлюбі без офіційної реєстрації відносин. Від цивільного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , батьківство якої було визнано в порядку ст. 126 СК України. Їхнє сімейне життя не склалося, вони стали проживати окремо. Дочка весь час проживала та проживає разом із нею, вона займається її вихованням та утриманням. Батько дитини ніколи не цікавився дитиною, його не турбувало її виховання, розвиток, і, звичайно, матеріальне її забезпечення. Вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину. Судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2020 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів щомісячно, починаючи стягнення з 23 грудня 2019 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. [PERSON] раніше перебував у зареєстрованому шлюбі із 24 квітня 2010 року із [PERSON] , який було розірвано 26 листопада 2012 року рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова. Від цього шлюбу позивач має дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якої позивач примусово сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 березня 2012 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 березня 2017 року розмір аліментів на [PERSON] було зменшено з 1/4 частини до 1/6 частини. В 2021 році позивач [PERSON] звертався до суду із позовною заявою про зменшення аліментів на утримання її дочки [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2021 року позов було задоволено, а постановою Харківського апеляційного суду від 27 січня 2022 року рішення суду 1 інстанції було скасовано, а у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі із посиланням на те, що «позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження, відповідно до вимог статті 192 СК України, змін, які повинні враховуватись судом при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, саме з часу визначення розміру аліментів». Крім того, рішенням Чугуївського районного суду Харківської області від 06 червня 2024 року було задоволено її позов до [PERSON] , третя особа: Департамент служба у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини: визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з її матір`ю [PERSON] , [INFO] . Звертаючись з аналогічним позовом про зменшення аліментів на дитину [PERSON] , позивач посилається на зміну свого матеріального стану, сімейного стану, наявністю інвалідності у самого [PERSON] та у його батька, якого він, нібито, доглядає. Позивач посилається, що ці зміни відбулися вже після стягнення з нього аліментів на утримання її дочки [PERSON] , з чим вона не згодна. Усі зазначені позивачем обставини, крім зміни сімейного стану, народження третьої дитини, дочки [PERSON] , [INFO] , та усиновленого сина [PERSON] , вже існували на час стягнення аліментів на її дочку [PERSON] , і не є підставою для зменшення розміру аліментів. Посилання позивача на свою інвалідність 3 групи також не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки при винесенні рішення Богодухівським районним судом Харківської області 18 квітня 2024 року, підставою для усиновлення дитини дружини від іншого шлюбу були працездатність позивача, він проходить службу у військовій частині, має стабільний дохід та задовільний стан його здоров`я. Надана позивачем довідка щодо [PERSON] , батька позивача, яка видана Центром первинної медико-санітарної допомоги, не є належним доказом, що свідчить про участь позивача в його утриманні, вони мають різні місця проживання. Батько позивача не проживає разом з ним, його адреса [ADDRESS] . З [PERSON] проживає дружина і у позивача є рідний брат, другий син [PERSON] . Відповідно до довідки МСЕК, виданої 04 жовтня 2017 року, батьку позивача встановлена 3 група інвалідності, яка встановлюється тим особам, хто здатен працювати в полегшених умовах. Доказів надання батькові допомоги та погіршення у зв`язку із цим матеріального стану позивач не надав. Також вона звертає увагу суду на те, що інвалідність позивача не була перешкодою для зачаття та народження третьої дитини. Крім того, зареєструвавши новий шлюб, позивач усиновив дитину від іншого шлюбу своєї теперішньої дружини, що може розцінюватися, як штучне погіршення свого стану для того, щоб до мінімуму зменшити розмір матеріальної допомоги на інших дітей, посилаючись на те, що на його утриманні знаходяться ще інші діти. Також, позивач не був зразковим батьком та платником аліментів, постійно мав заборгованість, не поспішав забезпечувати своїх дітей часткою визначеною судом. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження ще однієї дитини та усиновлення дитини дружини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів погіршення його майнового стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Розмір аліментів на її дитину, визначений позивачем, як 1/8 частина, що буде значним погіршенням її матеріального стану, та буде порушувати її інтереси. Від третьої особи [PERSON] пояснення стосовно позовних вимог до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 24.04.2010 між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 143. Від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 463 від 23.07.2010 року, серія [NUMBER] . 26.11.2012 заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова шлюб було розірвано. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.03.2012 (справа № 2-3303/11) з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. В подальшому у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] у позивача народилась донька - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1387, серія [NUMBER] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.03.2017 року позивачу було змінено розмір частки стягнення аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісяця на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER]. 06.02.2020 Московським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ, згідно з яким з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. 23.07.2023 року він уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . У його дружини [PERSON] від попереднього шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 18.04.2024 року він отримав свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , де він внесений як батько, та дитина має його прізвище та по батькові. Від цього шлюбу з [PERSON] у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 37 від 30.05.2024 року, серія [NUMBER] . [PERSON] не працює, зайнята доглядом за дитиною. Відповідно до Посвідчення інваліда війни серія [NUMBER] від 15.03.2023 року, з 09.03.2023 року позивач є інвалідом 3 групи. Крім того, позивач зазначає, що має на утриманні батька - [PERSON] , [INFO] , який є пенсіонером та є інвалідом 3 групи безстроково. Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що батько перебуває саме на його утриманні. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який обґрунтовує тим, що в його житті змінився матеріальний стан, сімейний стан, виявилось погіршення здоров`я та всі ці зміни відбулись після призначення аліментів на користь відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в постанові від 16 вересня 2020 року в справі №565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів стан здоров`я погіршився, матеріальне та сімейне становище платника аліментів змінилося, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає зменшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність зменшення розміру аліментів, визначених раніше судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2020, з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів суд відмовляє за їх недоведеністю позивачем. Щодо відкликання (повернення) з виконання судового наказу № 643/21610/19, виданого Московським районним судом м. Харкова 12.02.2020, шляхом витребування його з Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд відмовляє, оскільки даний судовий наказ не скасований та підлягає виконанню до набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: partial