Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~розірвання шлюбупосилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 7. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем і перебувають повністю на його утриманні. Посилався на те, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, ведення спільного господарства. З цього приводу між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з кінця 2023 року, спільного господарства вони не ведуть, на даний час шлюб носить формальний характер. Крім того зазначив, що спору про місце проживання дітей немає, вони залишаються проживати разом з ним та перебуватимуть на його утриманні та вихованні. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Дітей просив залишити проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні. В судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Судом встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] 22 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.4/. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] /а.с.15, 16/. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначене положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім`ї неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені з кінця 2023 року. Дослідивши матеріали\~справи,\~враховуючи те,\~що збереження\~сім`ї\~між сторонами\~неможливе,\~суд вважає\~що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення проживати дітей разом із батьком, суд зазначає наступне. У позовній\~заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким буде проживати дитина - відсутній, а тому просив залишити дітей проживати разом із ним на його самостійному вихованні та утриманні. Також між сторонами укладено нотаріально посвідчений державним нотаріусом Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області Кокаревою Н.М., договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей/а.с.10/. Дану обставину також підтвердила і відповідачка визнаючи позовні вимоги. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким буде проживати дитина, у суду не виникає, обидві сторони згідні з тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишаються проживати разом із батьком та перебуватимуть на його самостійному вихованні та утриманні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. На підставі наведеного та

Outcome: approved