Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 19.06.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним. Вказував, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. У них різні погляди на життя і часто виникали сварки. Вже більше року як фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть та мають окремий бюджет. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Зазначив, що після фактичного припинення відносин їх спільний син проживає разом з ним. Він здійснює опіку над ним, доглядає та ним та піклується про його стан здоров`я, духовним та моральний розвиток. Дитина проживає разом із ним та забезпечена належними умовами для проживання, а саме одягом, взуттям, продуктами харчування, засобами гігієни та іншим. Враховуючи, що дитина знаходиться на його одноособовому утриманні та вихованні зазначив, що у нього виникла необхідність у юридичній фіксації цього факту задля можливості оформлення соціальної допомоги на дитину, я також переміщення з дитиною без документальної згоди матері. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла нотаріально посвідчена заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 19.06.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №769, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.13). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.14). Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя та інтереси та постійні конфлікти внаслідок цього. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком суд зазначає наступне. Відповідно до нотаріально посвідченого договору приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В., щодо здійснення виховання, утримання та визначення місця проживання дитини від 15.08.2024 року, батьки досягли згоди, що спільна дитина проживатиме з батьком який самостійно її виховуватиме та утримуватиме до досягнення ним повноліття (а.с.15). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] батько [PERSON] дійсно самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина без участі матері. Зазначене свідчить, що дійсно неповнолітня дитина проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні та вихованні. Також суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись із даною вимого позивач посилався на те, що встановлення факту самостійного виховання дитини надасть йому можливість звернутися до органу соціального захисту для отримання державної соціальної допомоги на дитину, а також можливості переміщення з дитиною без документальної згоди матері. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків буде проживати дитина, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] , після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуває на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved