Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 04.07.2008 року, перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції міста Києва, актовий запис №377. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання дітей немає. Посилаючись на те, що сімейне життя з чоловіком не склалося, через те, що з 2020 року між ними почали виникати сімейні негаразди, які переростали у постійні сварки, що були викликані різністю поглядів на сімейне життя. Поступово різне відношення до життя призвело до віддалення між ними, а потім і до повного відчуження між ними, після чого відповідач почав мешкати окремо. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення не згоден. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивачки надійшло клопотання, в якому вона просить суд строк на примирення не надавати, задовольнити позовні вимоги, судовий розгляд проводити без її участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 31). Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 29,30). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.07.2008 року між позивачкою та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції міста Києва, зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис №377 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, а саме сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 4, 5). Спільне життя позивачки з відповідачем не склалось, через те, що з 2020 року між сторонами почали виникати сімейні негаразди, які переростали у постійні сварки, що були викликані різністю поглядів на сімейне життя. Поступово різне відношення до життя призвело до віддалення між сторонами, а потім і до повного відчуження між ними. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити його інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне від позивачки не надходило. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З копії квитанції про сплату судового збору вбачається, що за пред`явлення даного позову позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Позов задоволено, отже з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved