Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] в якому просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дітей. Позов обґрунтовано тим, що з лютого 2009 року по серпень 2018 року підтримував стосунки, як чоловік та жінка, з [PERSON] . В період з 2010 року по 2018 рік відповідачка народила двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька обох дітей в свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. В травні 2024 року [PERSON] зателефонувала та повідомила, що він є біологічним батьком її обох доньок. З метою встановлення біологічного батьківства в КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО -МЕДИЧНИХ ЕКСПЕРТИЗ» у період з 24.06.20224 року по 03.07.2024 року було проведено судово - медичну експертизу зразків епітелію. Відповідно до висновку № 1489-МГ встановлено, що вірогідність мого біологічного батьківства по відношенню до [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , складає 99, 9999%. Ухвалою суду від 02.08.2024 року відкрито загальне провадження у вказаній справі, призначено по справі проведення підготовчого провадження. Ухвалою від 15.08.2024 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка до суду не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі просила їх задовольнити. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно положень до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст. 124 Конституції України. Приписами статті 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження в графі батьки зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 8). За відомостями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00015029486 від 10.02.2015 року відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.10). [PERSON] народилася [INFO] , в свідоцтві про народження в графі батьки зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.11). За відомостями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00021036220 від 20.09.2018 року відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.13). Згідно із данних висновку експерта КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО -МЕДИЧНИХ ЕКСПЕРТИЗ» № 1489-МГ встановлено, що вірогідність біологічного батьківства стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , складає 99, 9999% і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків (а.с.14-18) Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Приписами ч. 1 ст. 138 СК України визначено: жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved