Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

12 червня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа - Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року роз`єднані позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа - Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування та виділено їх у самостійне провадження. На обгрунтування позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зазначала, що з березня 2019 року по серпень 2022 року проживала з [PERSON] разом однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Від шлюбу мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . В серпні 2022 року між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини. Дитина перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання особи на території м. Миргород від 20.03.2024 [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Дочка [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] . Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч. 6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини, доказів стану здоров`я та матеріального становища відповідача по справі, як платника аліментів, та позивача по справі, як стягувача, а також доказів перебування на утриманні у відповідача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - сторони суду не надали та не повідомили. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивачки про стягнення аліментів є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, шляхом щомісячного стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі (одна четверта) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 червня 2024 року і до повноліття дитини. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved