Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«УМ Факторинг» \~звернулось в\~суд із\~позовною заявою\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 3611808 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі. За вказаним договором відповідач отримав позику у розмірі 14000,00 грн. строком на 360 днів. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.12.2023 року мав прострочення за вказаним договором. В подальшому 10 листопада 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало право вимоги за кредитним договором № 3611808 від 18.04.2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг». Тому позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 114800,00 грн., а також судові витрати понесені ним, які складаються з судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Від представника відповідача адвоката Підодвірного Т.І. надійшов відзив на позов, в якому він вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, що наявна у матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. У матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів, позивачем не надано розрахунку заборгованості, відповідно не можливо встановити періоду нарахування заборгованості, як і процентну ставку обрахунку заборгованості. Крім того, у договорі факторингу, на який посилається позивач, не зазначається про відступлення права вимоги за договором від 18.04.2023 року № 3611808, як і не згадується ПІБ особи відповідача. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача ТОВ «УМ\~Факторинг» подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Наведені у відзиві правові висновки ВС у деяких справах ніяким чином не спростовують факт укладення кредитного договору, що відносить до предмету спору у даній справі. Підписавши кредитний договір позичальник засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. Позивачем на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором № 3611808 від 18.04.2023 року до ТОВ «УМ Факторинг» було долучено до позовної заяви договір факторингу № 10112023 від 10.11.2023 року з додатками до нього. Також, представник позивача наголошує, що зміст відзиву жодним чином не спростовує доводів позовної заяви. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Підодвірний Т.І. в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, на адресу суду надійшла заява, в якій представник відповідача просить розгляд справи проводити без його участі та без участі відповідача. У відповідності до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти: Відповідно до умов Договору, копії паспорту споживчого кредиту, 18.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 3611808 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі. За вказаним договором відповідач отримав позику у розмірі 14000,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його банківську карту № [NUMBER] з призначенням платежу поповнення карти, та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,9% від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 2% від суми кредиту за кожен день стандартна процентна ставка. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 114800,00 грн. (а.с. 13-24). Згідно інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3688 від 30.11.2023 року, № 239 від 20.03.2024 року, між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір на переказ коштів № ФК-19/03-21 від 12.03.2029 року. Наступна операція з перерахування коштів на банківську карту є успішною, та кошти по ній відправлено за відповідним призначенням: ID операції 224809255; дата операції 2023-04-18, 00:19:05; сума операції 14000,00; банківська карта [NUMBER] (а.с.25, 60). Факт перерахування кредитних коштів на банківську карту відповідача підтверджується також інформацією АТ «ПУМБ» № КНО-07.8.6/1847БТ від 15.03.2024 року, аналізом операцій по карті № [NUMBER] за період з 18.04.2023 року по 21.04.2023 року, випискою по рахунку № [NUMBER] у гривні за період з 18.04.2023 року по 21.04.2023 року, звітом по транзакціях з використанням/ без використання БПК, що були випущені до рахунку № [NUMBER] в валюті UAH за період з 18.04.2023 року по 21.04.2023 року (а.с.55-58). Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. внаслідок чого станом на 01.12.2023 року має заборгованість в сумі 114800,00 грн. Враховуючи те, що відповідач не виконав умови договору, позивач застосував стандартну процентну ставку 2% на строк 360 днів. Як вбачається з розрахунку заборгованості, викладеному позивачем у позовній заяві, розрахунок заборгованості обчислювався наступним чином: -сума кредиту = 14000 грн.; -360 днів = 2% в день; -14000 грн.* 2%* 360 днів = 100800 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до копії договору факторингу № 10112023 від 10 листопада 2023 року, копії Витягу із реєстру прав вимог №1 від 10.11.2023 року, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало право вимоги за кредитним договором № 3611808 від 18.04.2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг». (а.с.7-11) В силу вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з положеннями ч. 2ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ст.ст.525,526\~ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За положеннями ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За змістом ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частини 1, 5 ст.\~81\~ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3611808 від 18.04.2023 року у розмірі 114800,00 грн. підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1-6\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: копія договору про надання правничої (правової) допомоги № 15/12/2023 від 01 грудня 2023 року; копія акта № 122 обсягу наданої правничої (правової) допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги №15/12/2023 від 08 грудня 2023 року, згідно якого загальна вартість послуг з надання правничої допомоги складає 6000,00 грн.; копію платіжної інструкцію № 6971 від 20.12.2023 року про оплату 6000,00 грн., згідно акту № 122 обсягу наданої правничої (правової) допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги №15/12/2023 від 08 грудня 2023 року. Зваживши ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги поза судовим засіданням, враховуючи принцип співмірності, суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути суму витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 гривень. В силу вимог ст.141ЦПКУкраїни з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн. сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжну інструкцію №178 від 29.01. 2024 року про сплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved