Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.05.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 500831285, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 63 094,82 грн строком на 84 місяці на споживчі потреби, з відсотковою ставкою\~32,00% річних. У зв`язку з порушенням умов договору станом на 20.09.2021 за нею рахується заборгованість на загальну суму 85 458,43 грн, яка складається з: 61 421,29 грн - заборгованість за тілом кредиту; 24 037,14 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перейшло право грошової вимоги, в тому числі і до боржника за кредитним договором № 500831285 від 28.05.2020. Тому, оскільки боржником умови договору не виконані, позивач просить стягнути з неї на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 85 458,43 грн та судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 20.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчить повернуте до суду рекомендоване поштове повідомлення про отримання відправлення, причин неявки суду не повідомила. Правом на подання письмового відзиву на позов не скористалася. Частиною ч. 3 ст.211ЦПК України\~передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України\~судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.05.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту № 500831285 (а.с.5). Відповідно до умов оферти [PERSON] запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 63 094,82 грн, процентна ставка 32,00 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 84 місяців. Дата повернення кредиту вказана до 29.05.2027 року. Всі відносини, що не врегульовані угодою, [PERSON] запропоновано врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку www.alfabank.ua. Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 500831285 від 28.05.2020 року (а.с.5 на зв.-6). Також, з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту - 63 094,82 грн, строк кредитування - 84 міс., процентну ставку - 32,00 %. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Згідно додатку № 1-1 до договору про відступлення права вимоги від 20.09.2021 відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № 500831285 від 28.05.2020, що був укладений між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем (а.с.13-15). Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 500831285 від 28.05.2020 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів станом на 20.09.2021 за нею рахується заборгованість на загальну суму 85 458,43 грн, яка складається з: 61 421,29 грн - заборгованість за тілом кредиту; 24 037,14 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, підтвердженням чому є виписки по особових рахунках та розрахунок заборгованості (а. с. 18-28). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Таким чином,\~оскільки відповідач\~в порушення\~вимог кредитного\~договору та\~норм ЦК\~України\~не виконала\~належним чином\~взятого на\~себе грошового\~зобов`язання\~за кредитним\~договором,\~в судовому\~засіданні фактичні\~обставини справи\~не спростувала,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню заборгованість за кредитним договором № 500831285 від 28.05.2020 року у сумі 85 458,43 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Як вбачається із матеріалів справи, 05.10.2023 року між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Макєєвим В.М. було укладено договір про надання юридичних послуг № 05-10/23. За умовами вказаного договору адвокат надавав замовнику юридичні послуги по захисту прав та інтересів ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у даній справі. 07.03.2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Макєєвим В.М. було підписано акт № 1 приймання-передачі наданих юридичних послуг по справі, відповідачем в якій є [PERSON] . Згідно платіжної інструкції № 1132 від 07.03.2024 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було здійснено оплату наданих адвокатом юридичних послуг в розмірі 7 100 грн. Однак, платіжна інструкція не містить відомостей, які свідчать про сплату позивачем послуг адвоката з ведення справи, відповідачем у якій є саме [PERSON] . Тобто, така платіжна інструкція може бути долучена й до інших позовів, на виконання договору про надання юридичних послуг № 05-10/23 від 05.10.2023 року. Крім того, сама позовна заява підписана директором ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а не адвокатом Макєєвим В.М. Заява про розгляд справи без представника позивача подана представником за довіреністю Євдотьєвим А.О. (а.с.40,45). На виконання ухвали про витребування доказів надана заява, підписана директором ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Будь-яких інших доказів на підтвердження існування та розміру понесення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наданий позивачем, не є належним доказом фактичного понесення стороною таких витрат. А тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог, за необґрунтованістю. У відповідності до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам (92,3%).

Outcome: partial