Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

До суду, заходами електронного суду адвокатом Голотовою Маріанною Миколаївною, яка діє в інтересах [PERSON] , як його представник, в порядку окремого провадження, надано заяву про встановлення факту, що має для [PERSON] юридичне значення, а саме факт того, що він є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; факту неправильності запису в актовому записі про народження [PERSON] у графі «відомості про матір» в частині зазначення імені матері « [PERSON] » коли правильним є « [PERSON] », на підставі чого просить внести змін до актового запису про його народження. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді від 25.07.2024 відкрито провадження у справі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. В матеріалах справи міститься заява представника заявника адвоката Голотової М.М. про розгляд справи за її та заявника відсутності, в якій просить заяву задовольнити. З боку заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо заміни заінтересованої особи на Кілійський ВДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса). Суд приймає до уваги, що у Пункті 14 глави 1 розділу 2 правил державної реєстрації цивільного стану в Україні зазначено, що у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. [PERSON] з відповідною заявою про внесення змін до актового запису звернувся саме до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1ст.293\~ЦПК України окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так з матеріалів справи вбачається, що заявник, [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , збираючи документи на оформлення паспорту громадянина Румунії по репатріації (підстава для звернення виступає наявність у особи предків громадян Румунії до 1940 року та родинні зв`язки із ними), заявник виявив розбіжність у написанні імені його померлої матері в його свідоцтві про народження (ім`я матері зазначено як « [PERSON] ») та усіх інших документах, які належали його матері (її ім`я зазначено як « [PERSON] »). Мати заявника народилась в 1936 році на території Румунії, отже саме визначення родинного зв`язку із нею породжує у заявника право звернення із зазначеним питанням, що має для нього істотне значення. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.1966 року в графі «особа про дитину» зазначені анкетні данні заявника на російській мові « [PERSON] », в графі «мати» на російській мові зазначено анкетні данні матері « [PERSON] », в графі «Батько» на російській мові зазначено анкетні данні батька « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження матері заявника серії [NUMBER] , запис №62, зроблений 21.09.1936 року, анкетні данні народженої зазначено на російській мові « [PERSON] ». В свідоцтві про одруження батьків заявника серії [NUMBER] від 22.10.1957 року зазначено на російській мові анкетні данні осіб, що одружуються в графі «громадянин» - « [PERSON] », в графі «громадянка» - « [PERSON] », в графі «після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». Зазначене підтверджується витягом із Державного акту цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 06.03.2024 року. В свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2007 року анкетні данні померлої матері заявника на українській мові зазначено « [PERSON] ». Згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 07.02.2000 року, прізвище заявника українською мовою зазначені як « [PERSON] ». Суд приймає до уваги, що в межах розгляду цивільної справи №2-3251/08 в Килійському районному суді Одеської області розглянуто позов [PERSON] (позивач в справі) про визнання права власності на житловий будинок, розглядалась вимога про заявника про визнання за ним права власності на будинок як спадкоємця 1 черги після смерті матері. В мотивувальній частині судового рішення Київського районного суду від 05.11.2008 року встановлено, що «на підставі свідоцтв про народження доданих до матеріалів справи, [PERSON] , є матір`ю позивача та відповідача». Проте в резолютивній частини судового рішення цей факт не встановлювався через відсутності такої вимоги в позові. Таким чином маються розбіжності, як в зазначені імені матері « [PERSON] » в свідоцтві про народження заявника [PERSON] з її дійсним ім`ям « [PERSON] », так і в написі прізвища - при перекладі з російської мови на українську в паспорті заявника зазначено прізвище « [PERSON] », в свідоцтві про смерть його матері прізвище зазначено « [PERSON] ». З метою виправлення виявлених розбіжностей заявник звернувся до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), де 22.05.2024 року отримав відмову. На доказ родинного зв`язку між заявником та [PERSON] , померлою27.11.2007 року до матеріалів справи надано: Копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу Отже, судом встановлено, що факт встановлення родинних відносин необхідний заявнику для оформлення документів для оформлення паспорту громадянина Румунії. Частиною 1ст.\~319\~ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Оскільки, відсутність доказів родинного зв`язку між заявником та його матір`ю унеможливлюють оформлення необхідних документів для отримання ним паспорту та громадянства, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси заявника порушені, що призвело до звернення заявника до суду за захистом. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як від встановлення цього факту залежить виникнення права у заявника на оформлення документів щодо громадянства іншої держави та отримання паспорту. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню, оскільки наявність досліджених письмових доказів свідчить про родинні стосунки, викладені в заяві пояснення, підтверджують факт родинних стосунків, в зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги є обґрунтованими та доведеними, оскільки, судом достеменно встановлено, що [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] [ADDRESS] ) є сином [PERSON] ( [INFO] ) померлої [INFO] . Щодо встановлення факт неправильності запису в актовому записі №89 від 09.08.1966 року про народження [PERSON] , зробленого Шевченківським Сіль РАГС Кілійського району Одеської області в графі «відомості про матір» в частині зазначення імені матері, яке є правильним як « [PERSON] » суд зазначає наступне. У статті 256\~ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом. Крім того, відповідно до абз.2 п.3, п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора, така неправильність може бути пов`язана з іншими чинниками, наприклад, неправильним перекладом в документі, на підставі якого вносились відомості до актового запису. Відповідно до\~статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. За тимчасової відсутності доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян заява про державну реєстрацію акту цивільного стану подається, а актовий запис цивільного стану складається в паперовій формі без використання програмних засобів ведення цього реєстру з подальшим обов`язковим внесенням відомостей цього актованого запису до Державного реєстру актів цивільного стану громадян протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу. Внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей актового запису цивільного стану провадиться у порядку, передбаченому пунктом 4.5 розділу IV Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382, за винятком внесення до Реєстру позначки «Архівний». У графі «Для відміток» паперового носія такого актового запису додатково зазначаються причини, які призвели до державної реєстрації акту цивільного стану без використання Реєстру, та унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) з подальшим обов`язковим внесенням його до відповідних даних Реєстру. Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх ноновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану. їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені\~Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5. Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до п.п.2.13.1, п.2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. За положенням п.2.16 Правил, зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п.п.2.16.7). Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 425/2737/17. Аналізуючи чинне законодавство щодо підстав про внесення змін до актового запису про народження, в частині виправлення імені матері, очевидним є те, що така вимога є похідною від вимоги про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та вирішується судом одночасно. Верховний Суд у своїй\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану»\~( зазначає відповідно до абз. 2 п. З якого роз`яснено, що згідно з\~Законом України «Про органи реєстрації актів громадянського стану»\~і Правил, затверджених Міністерством юстиції України, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по-батькові, тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до пункту 7 вказаної Постанови питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Згідно з п. 1.14 Правил № 96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 7 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану»\~питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Згідно із ч.ч. 1, 3\~ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 цього Закону\~внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені\~наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Відповідно до пункту 1.1. розділу І внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актовому записі цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду. Органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін. Згідно з п. 1.15. Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Таким чином, усі вищезазначені обставини свідчать про те, що під час проведення відповідних актових записів, які стосуються померлої особи, були допущені очевидні помилки, які призвели до виникнення суттєвих розбіжностей. При викладених обставинах, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення вимог [PERSON] щодо встановлення факту неправильності запису в актовому записі №89 від 09.08.1966 року про народження [PERSON] , зробленого Шевченківським Сіль РАГС Кілійського району Одеської області в графі «відомості про матір» в частині зазначення імені матері, яке є правильним як « [PERSON] ». Частина 1статті 267ЦПК України\~наголошуєна те,що\~суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. У заяві [PERSON] просив встановити неправильність запису імені його матері в акті цивільного станута внести відповідні зміни в актовий запис про його народження у графу відомості про матір. Тому суд, беручи до уваги задоволення заяви, вважає за доцільне встановити порядок його виконання відповідно до положення\~ст. 267 ЦПК України.

Outcome: approved