Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20.08.2009 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Маринівською с/радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №09. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб виявився невдалим. Подружні відносини припинено з липня 2022 року. Причиною стали різні погляди на сімейне життя та обов`язки, а також різні характери. На підставі цього в сім`ї почали відбуватися сварки, які призвели до того, що позивач з відповідачем стали зовсім чужими людьми. Можливості для збереження сім`ї не має. Ухвалою суду від 11.06.2024 року позовна заява прийнята та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представник позивача адвокат Бороденко Р.В. не з`явилася, надала до суду заяву у якій просила справу розглядати без її участі та без участі позивача, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З письмових матеріалів встановлено, що 20.08.2009 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований Маринівською с/радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №09. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені у липні 2022 року, спільне життя не склалося, шлюб виявився невдалим. Подружжя мало різні погляди на сімейне життя та обов`язки, позивач з відповідачем стали зовсім чужими людьми. Спірне питання регулюється ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя не підтримує шлюбні стосунки та не бажає зберегти шлюб, що свідчить про відсутність підстав для надання строку на примирення. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved