Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 25.03.2021 шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 18 липня 2024 року Городнянським районним судом Чернігівської області було видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу. Позивач зазначає, що в нього наявні підставі на зменшення розміру аліментів, оскільки в нього змінився сімейний стан, так як він одружився вдруге та у нього народилася [INFO] ще одна дитина. Дружина позивача на даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Окрім цього, він також постійно несе додаткові витрати на свою сім`ю та забезпечення своєї непрацюючої матері.\~ Враховуючи викладене, позивач звертається до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 07 серпня 2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 18 липня 2024 року Городнянським районним судом Чернігівської області у справі № 732/1097/24 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2024 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 30) З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 липня 2022 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зроблений відповідний актовий запис №\~905. Після державної реєстрації шлюбу прізвища подружжя: [PERSON] , Бугрим. (а. с. 7) Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] убачається, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Чернігів, її батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] . (а. с. 8) Згідно з довідкою про доходи № 156/2024 від 01.08.2024, виданою Департаментом кіберполіції Національної поліції України, [PERSON] працює на посаді оперуповноваженого та за період з 02.2024 по 07.2024 отримав загальний дохід у розмірі 211172,47 грн. (а. с. 9) За інформацією ТОВ «Подорожник Чернігів» [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 29.04.2024 по 07.03.2027. (а. с. 10) Із нотаріально засвідченої заяви матері позивача [PERSON] від 19.06.2024 убачається, що син матеріально забезпечує останню у розмірі не менше 8000 грн, щомісячно. (а. с. 11). За інформацією старости Рогізківського старостинського округу Сновської міської ради від 17.06.2024 [PERSON] , 1970 року народження, та [PERSON] , 1970 року народження, на території с. Рогізки Корюківського району Чернігівської області ніде не працюють. (а. с. 12). Відповідно до п. 3 ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів враховується така обставина, як\~наявність у платника аліментів інших дітей та інших непрацездатних членів сім`ї, які перебувають на його утриманні. Проте, дана обставина не була врахована при визначені розміру аліментів на утримання сина позивача. За таких обставин, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що у позивача, крім сина [PERSON] , на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина донька [PERSON] , 2024 року народження, та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, що є підставою для зменшення розміру стягуваних із позивача аліментів на користь відповідачки з 1/4 на 1/6 частину. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. В порядку ч. 1 ст. 267 ЦПК України, з метою уникнення подвійного стягнення аліментів, суд вважає за необхідне ухвалити про припинення виконання судового наказу\~Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 липня 2024 року по справі № 732/1097/24, з дати набрання цим рішенням законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, але у зв`язку з відсутністю такої вимоги у позовній заяві та клопотання позивача у судовому засіданні під час розгляду справи, судовий збір не стягується.

Outcome: approved