Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Пенсія [PERSON] призначена з 23.10.2021 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.20221 №440/4317/21, яке набрало законної сили 23.10.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2021 №440/4317/21. Заробітну плату для розрахунку пенсії обчислено із застосуванням середньої заробітної плати для обчислення пенсії за три попередні роки з 2018 по 2020 в розмірі 9\~118,81 грн. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 №440/4139/22, яке набрало законної сили 07.11.2022 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 №440/4139/22 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2023 ВП №72380615 прийнято рішення про призначення пенсії за віком з 29.12.2020. Заробітну плату для розрахунку пенсії обчислено із застосуванням середньої заробітної плати для обчислення пенсії за три попередні роки з 2017 по 2019 в розмірі 7763,17 грн. внаслідок примусового виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 по справі №440/4139/22 виникла переплата пенсії в розмірі 18\~150,92 грн за період з 23.10.2021 по 31.12.2023. Відповідач добровільно кошти не повернув. Просив стягнути з відповідача переплату в розмірі 18\~150,92 грн на рахунок Пенсійного фонду України. У відзиві на позов відповідач заперечувала щодо позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області посилаючись на те, що переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а тому можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з технічною помилкою чи помилкою програмного забезпечення, законодавством не передбачено. Позивач не надав жодних доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідача. Не надано результатів службової перевірки щодо помилки працівників при розрахунку пенсійного забезпечення чи доказів про збій програмного забезпечення, що спричинило надлишкові виплати. Позивачем не надано доказів саме рахункової помилки працівників Пенсійного фонду України при призначенні пенсії за період з 23.10.2021 по 31.12.2023. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач заперечувала щодо позовних вимог та просила відмовити у позові. Представник відповідача адвокат Листопад Н.А. у судовому засіданні щодо позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2022, яке набрало законної сили 07.11.2022, позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення [PERSON] пенсії за віком на пільгових умовах №163750011544 від 06.01.2022 в частині визначення дати звернення та призначення пенсії з 23 жовтня 2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та нарахувати [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 29 грудня 2020 року та здійснити її виплату за період з 29 грудня 2020 року по 22 жовтня 2021 року включно. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн. Позивачем сформовані та направлені лист-виклик від 05.12.2023 №1600-0218-8/89684 та претензія №1600-0802-8/2986 від 12.01.2024 щодо добровільного повернення суми переплаченої пенсії в розмірі 18\~150,95 грн (а.с. 5, 41). Положеннями ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо. Згідно з ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством. Закон встановлює два виключення з цього правила: по - перше , якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по - друге , у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). У постанові від 21.02.2022 у справі №173/424/17 Верховний Суд зазначив, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України « Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2 ст.77 ЦПК України). Зміст ст.89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, законом саме на позивача покладено процесуальний обов`язок доведення наявності вказаних вище порушень зі сторони пенсіонера та його вини у надмірній виплаті пенсії. Проте, незважаючи на вказані вимоги ч.1 ст.81 ЦПК України, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження наявнсті рахункової помилки з боку позивача, або вини відповідача у тому, що йому, виплачувалась пенсія у надмірному розмірі, або існування зі сторони відповідача будь-яких зловживань, фактів подання недостовірної інформації чи неподання відповідної інформації. Як встановлено судом, недобросовісності з боку набувача пенсії позивачем не доведено, доказів на підтвердження такої не надано, зроблений перерахунок пенсії не пов`язаний з навмисними діями чи навмисною бездіяльністю відповідача, навпаки, як вбачається з матеріалів справа така пенсія призначена відповідачу на виконання рішень суду у звязку із тим, що позивачем не було призначено пенсію відповідачу раніше в добровільному порядку. Крім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справах «Пінкова проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Щодо судових витрат. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення надмірно виплаченої пенсії сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн (а.с.65). Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Отже, відповідно до положень п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed