Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Заявниця 06.09.2024 року звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме договору дарування квартири під [ADDRESS] посвідченого нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Богдановою Н.В. за реєстрованим № 2-3659 від 16 листопада 1993 року. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 16 листопада 1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування квартири під [ADDRESS] , договір посвідчено державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Богдановою Н.В., за реєстровим № 2-3659. Вказану квартиру 14 травня 1994 року зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 157. При оформленні договору в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так в договорі дарування прізвище заявника записано як « [PERSON] », а ім`я як « [PERSON] », що не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, де вказано прізвище як « [PERSON] », а ім`я як « [PERSON] ». 26.08.2024 року заявник звернулась до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради для реєстрації вищевказаної квартири в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, однак отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Подібні розбіжності у прізвищі та імені виникли внаслідок неправильного перекладу з російської на українську мову при оформленні правовстановлюючих документів відповідальними працівниками відповідних органів. Внаслідок такої помилки, у заявника виникла невідповідність між документом, що посвідчую особу та правовстановлюючими документами. Дарувальник [PERSON] є рідною бабусею обдарованої. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Допущена помилка перешкоджає заявниці в реалізації права на володіння та користування майном, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду із заявою. Ухвалою суду від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд в окремому провадженні, судове засідання призначене на 02.10.2024 року. В судове засідання 16.09.2024 року учасники справи не з`явились, від представника заявника адвоката Бабіної К.О. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить довідка від 16.09.2024 р. про отримання електронної відправки вкладення (а.с. 24,27). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 02.07.1997 року, на другій сторінці паспорту (у перші три рядки внесені дані в називному відмінку про прізвище, ім`я та по батькові громадянина російською мовою) зазначено: « [PERSON] , [INFO] , город [PERSON] » (а.с. 6). Відповідно до Договору дарування 16 листопада 1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування квартири під [ADDRESS] , договір посвідчено державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Богдановою Н.В., за реєстровим № 2-3659 (а.с. 11-12). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено в проведенні реєстраційних дій №74821700 від 30.08.2024 року у зв`язку з не можливістю встановлення права власності на об`єкт нерухомості [PERSON] (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №9599, серія [NUMBER] від 02.11.2007 року (а.с.15). Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту\~належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні прізвища та ім`я, не може в повному обсязі реалізувати свої право на спадщину. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~та п. 6 ч. 1 ст.\~315 ЦПК України\~та роз`яснень, викладених у п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тому суд вважає за можливе, встановити факт належності заявниці правовстановлюючого документу, а саме договору дарування квартири під [ADDRESS] посвідченого нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Богдановою Н.В. за реєстрованим № 2-3659 від 16 листопада 1993 року, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] - задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved