Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Від АТ "Правекс Банк" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~616RPUA210970001 від 07.04.2021 у розмірі 146\~719 грн 01 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.04.2021 [PERSON] уклала кредитний договір з АТ "Правекс Банк" № 616RPUA21097001, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідач [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість за кредитним договором, станом на 20.02.2024, складає 146 719 грн 01 коп., яка складається з: 131 904 грн 69 коп. - заборгованості по основній сумі кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту; 14 814 грн 32 коп - заборгованість за відсотками; 0 грн 00 коп. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення відсотків. Позивач направляв письмову вимогу (повідомлення) відповідачу, однак у строк заборгованість не погашена. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.07.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 01.08.2024. 01.08.2024 за клопотанням представника позивача [PERSON] відкладено судовий розгляд. 01.10.2024 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача [PERSON] у позовній заяві просив проводити судовий розгляд справи за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяв по суті спору, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними кредитного договору від 07.04.2021 № 616RPUA21097001, копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , підтверджується, що 07.04.2021 між АТ\~"Правекс банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримала 149\~000 грн 00 коп., на строк до 06.04.2026, з фіксованою процентною ставкою 17,99\~% у разі настання відкладальної обставини, передбаченої п. 1.7 Загальної частини договору, який видано на загальні споживчі цілі. Також, договір містить підпис [PERSON] в якості позичальника (а. с. 4-12). Згідно розрахунку заборгованості перед АТ "Правекс банк" по кредиту, наданому [PERSON] , станом на 20.02.2024 за кредитним договором №\~616RPUA21097001 від 07.04.2021, за період з 30.09.2022 по 07.02.2024, мається заборгованість 146 719 грн 01 коп., яка складається з: 131 904 грн 69 коп. - заборгованості по основній сумі кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту; 14 814 грн 32 коп. - заборгованість по відсоткам; 0 грн 00 коп. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення відсотків (а. с. 13). Зазначений розрахунок містить достатні та зрозумілі відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів. Після виникнення заборгованості, після невиконання відповідачем зобов`язань станом на 20.02.2024, 28.03.2024 на адресу відповідача було направлено повідомлення в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, щодо погашення заборгованості за кредитним договором (а. с. 14, 15). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору №\~616RPUA210970001 від 07.04.2021 та наявності з боку відповідача невиконаних кредитних зобов`язань. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитними договорами, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведені вище розрахунки, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява АТ "Правекс Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №\~616RPUA210970001 від 07.04.2021, станом на 20.02.2024, в\~розмірі 146 719 грн 01 коп., яка складається з наступного: 131 904 грн 69 коп. - заборгованості по основній сумі кредиту; 14 814 грн 32\~коп - заборгованість по відсоткам. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 16).

Outcome: approved