Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто по 04.08.2025 року включно. Вимоги позову обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя не склалося, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час шлюб між ними не розірвано, проте сторони на протязі останніх трьох місяців не проживають разом. Позивач потребує матеріального забезпечення від відповідача, оскільки на даний час сама несе матеріальні витрати по утриманні доньки, ніде не працює, домовленості щодо утримання дружини між ними не досягнуто, а тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. 04.09.2024 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 6 \~ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі\~статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу (а.с. 4). Крім того, сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 10 вересня 2022 року (а.с. 6). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 15.04.2024 року з позивачем за адресою: [ADDRESS] проживає малолітня донька [PERSON] , [INFO] ( а.с.8). Факт реєстрації позивача за вищевказаною адресою [ADDRESS] підтверджено витягом з реєстру територіальної громади від 26.06.2024 року (а.с. 7). Згідно з\~ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Матеріалами справи підтверджується, що малолітня донька сторін [PERSON] , 04.08.2022 року, яка на час звернення до суду з вказаним позовом не досягла трирічного віку, проживає разом з матір`ю, позивачем по справі. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень\~ст. 84 Сімейного Кодексу України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та з врахуванням того, що відповідач не подав заперечення проти стягнення аліментів з нього на утримання дружини у зазначеному позивачем розмірі, є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу, суд вважає необхідним задовольнити заявлену позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Також, суд при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача. Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, що передбачено законодавством, та надано належні і допустимі докази щодо доведення обставин, на яких ґрунтуються така вимога, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на дружину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку чоловіка щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України, аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 31.07.2024 року. Згідно з п. 1 ч. 1ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211, 20грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved