Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2021 року. Спільних дітей у подружжя немає, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння одне з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними відсутнє нормальне спілкування, втрачені фізичні та духовні зв`язки. На даний момент кожен із подружжя живе своїм життям та своїми інтересами. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивачка просить розірвати шлюб укладений 10 серпня 2021 року з відповідачем. Ухвалою суду від 08 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте її представник подав на адресу суду заяву у якій позов підтримали та просили його задовольнити, окрім цього просили суд розгляд справи проводити без їхньої участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~10\~серпня 2021\~року \~зареєстрували шлюб\~у Трускавецькому\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Дрогобицькому\~районі Львівської\~області Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Львів),\~актовий запис\~№ 175,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 10\~серпня 2021\~року Трускавецьким\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Дрогобицькому\~районі Львівської\~області Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Львів). Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, через відсутність спільних інтересів. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та наміру зберігати шлюб. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Добровільність шлюбу це одна з його основних засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім`ї неможливе, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачкою при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1211,20 грн. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved