Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

1.1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У червні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.05.2023р. між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 78941228, у вигляді електронного документа, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого грошові кошти передаються на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який зобов`язується їх повернути в такій же сумі у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позики відповідач погодився, що ознайомлений з Правилами надання грошових коштів, які перебувають в загальному доступі на сайті ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики та визначають порядок, умови кредитування, права і обов`язки сторін. 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладений Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого, згідно Реєстру боржників №12 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором в сумі 38 000,00 грн, з яких: 9 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою кредиту, 28 500,00 грн сума заборгованості за відсотками, після чого позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 78941228 в розмірі 38 000, 00 грн та судові витрати. 1.2. Відзив В установлений судом строк відповідачка подала відзив на позов в якому просила у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що позивач не надав належних доказів перерахування їй грошових коштів за вказаним кредитним договором, тоді як подані документи не можуть підтверджувати факт існування суми заборгованості в заявленому позивачем розмірі. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що договір позики підписаний нею електронним підписом, строком на 30 днів, з 25.05.2023р. по 24.06.2023р., орієнтовна загальна вартість 12\~350, 00 грн, тобто строк позики становить 1 місяць. При цьому передбачена фіксована процентна ставка 2,5% та процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, але строк понадстрокового користування позикою не визначено, що вказує на те, що відсутність пролонгації договору нарахування процентної ставки поза межами строку дії договору є протиправними та не може бути застосовано. Оскільки відповідач не зверталася до позикодавця щодо продовження строку дії договору позики через особистий кабінет позичальника та не укладала додаткової угоди, строк позики та дії договору не підлягав пролонгації та є конкретно визначеним, а тому становить один місяць. Після підписання відповідачем договору позики, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язано було перерахувати грошову суму в розмірі 9 500,00 грн, жодних доказів перерахування вказаної суми грошових коштів позивачем не надано. Крім того, в таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки зазначено, що всього за кредитним договором боржник має сплатити в термін до 24.06.2023р. 12 350 грн, з яких 9 500,00 грн - сума кредиту, решта 2 850,00 грн - проценти за користування кредитом. Зважаючи на те, що строк дії договору є чітко визначеним та становить один місяць, умови договору не передбачають автоматичної його пролонгації, а позичальник не ініціювала продовження строку дії договору, не укладала додаткової угоди, нарахування позивачем заборгованості по несплачених відсотках в сумі 28 500,00 грн є протиправним та здійсненим поза межами умов договору. В підтвердження заявленої позовної вимоги позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, який охоплює період поза межами строку дії кредитного договору та не містить механізму їх нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотках. Відповідно договору факторингу позивач набув право грошової вимоги за кредитними договорами між первісним кредитором і боржниками, проте набуття ним права вимоги за кредитним договором не позбавляє його обов`язку щодо надання суду в підтвердження заявлених позовних вимог належних доказів існування заявленої до стягнення суми заборгованості та обґрунтованого механізмом нарахування розрахунку суми боргу. Позивачем не надано доказів перерахування відповідачу як позичальнику суми кредиту та доказів його повернення, що ставить під сумнів сам факт існування заборгованості по кредиту. Позикодавець не позбавлений можливості надати будь-які документи чи відомості щодо договору позики. Разом з тим, відповідачу закрито доступ до електронного кабінету, що позбавляє її можливості надати будь-які документи чи відомості щодо даного договору позики (а.с.40-43). 1.3. Відповідь на відзив Позивач направив відповідь на відзив, в якому відзив на позов вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту, яка здійснюється за допомогою складання документу. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється у електронному документі. Сторони узгодити розмір кредитів та позики, грошову одиницю, якій надано кошти, строк та умови користування ними, що як вважає позивач свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів у електронній формі на погоджених умовах шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором позики позивач зазначає, що умови кредитування з якими погодився відповідач вказані в самому договорі, де згідно п.2 цього договору передбачено умову, що за порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми позики за цим договором він зобов`язується сплатити нараховані проценти за понадстрокове користування позикою в розмірі 2,70 % від суми позики за кожен день прострочення повернення. Отже, при неналежному виконанні договірних зобов`язань підвищення процентної ставки не застосовується. Позивач також звертає увагу на те, що як Правилами надання грошових коштів у позику так і даним договором позики встановлюється повний порядок та умови погашення кредиту. Відповідно до п.6.5 Правил, у разі неповернення/повернення не в повному обсязі або несвоєчасного повернення позики та процентів позичальнику на таку неповернену позику (її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового повернення користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Також позивач повідомив, що договорами факторингу не передбачено повідомлення позивачем боржнику про відступлення права вимоги. Щодо надання належних та допустимих доказів позивач зазначає, що письмові докази подаються в оригіналі або засвідчені належним чином копії, якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. У зв`язку з тим, що оригінал договору факторингу та реєстр боржників до нього містить інформацію про велику кількість договорів укладених з різними фізичними особами яка є конфіденційною, а тому надати оригінали їх не виявляється можливим. За вказаних обставин та враховуючи твердження відповідача про невиконання зобов`язань фактором за вищевказаним договором факторингу та не набуття права вимоги до відповідача є необґрунтованими та безпідставними (а.с.50-61,76-96). 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 14.06.2024р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.35). 17.07.2024р. судом винесено ухвалу про витребування доказів за клопотанням позивача (а.с.73-74). На підставі ухвали суду від 05.09.2024р. до первинного кредитора застосовані заходи процесуального примусу (а.с.107). 3. Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 19.06.2024р. (а.с.38), в установлений судом 15-денний строк подала відзив на позов. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 25.05.2023р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, був укладений договір позики № 78941228, за умовами якого позивач зобов`язується передати позичальнику грошові кошти у розмірі 9\~500,00 грн, терміном на 30 днів до 24.06.2023р. включно, з фіксованою процентною ставкою 2,5% в день, процентна ставка за понадстрокове користування 2, 7 % в день, орієнтовна загальна вартість позики 12\~350, 00 грн, в свою чергу відповідач зобов`язується повернути ці грошові кошти у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Відповідач вказала рахунок [NUMBER] (а.с.6-8). 14.06.2021р. між позивачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладений Договір факторингу № 14/06/21 з додатковими угодами №2 від 28.07.2021р. та №13 від 22.11.2023р. за умовами якого позивачу відступаються право вимоги до боржників, зокрема Реєстру №12 в якому за №4804 рахується [PERSON] з сумою заборгованості 38 000, 00 грн з яких: 9\~500, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 28\~500,00 грн заборгованість за відсотками та зазначена кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань (а.с.9-14,62-67,84-92). З розрахунку заборгованості складеного позивачем видно, що загальна заборгованість у відповідачки станом на 30.04.2024р., за період з 22.11.2023р. по 30.04.2024р. становить 38\~000, 00 грн з яких: 9\~500, 00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 28 500, 00 грн заборгованість за відсотками, за вказаний період оплати не було (а.с.15). За інформацією АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-240719/16049 від 24.07.2024 р., на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ІВАN [NUMBER] на яку 25.05.2023 р. здійснено переказ коштів на суму 9\~500,00 грн, інформація про платника відсутня (а.с.98, 104). З розрахунку заборгованості наданого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» видно, що з 25.05.2023р. тіло кредиту становить 9\~500, 00 грн, щоденні відсотки становлять 95, 00 грн по 23.06.2023р. включно, 24.06.2023р. відсотки становлять 4275, 00грн, а з 24.06.2023р. по 22.09.2023р. щоденні відсотки становлять 237, 50 грн, а всього 28\~500, 00 грн, погашення за договором відсутні (а.с.111-117). 03.10.2024р. АТ «Таскомбанк» надано підтвердження про здійснення переказу грошових коштів 25.05.2023р. [PERSON] на картковий рахунок [NUMBER] у розмірі 9 500,00 грн (а.с.119). 5. Мотиви суду За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч.4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, а також від 23 березня 2020 року справа №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року справа №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи видно, що відповідач 25.05.2023р. отримала у позику від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 9 500,00 грн, терміном на 30 днів з процентною ставкою 2,5% в день, процентна ставка за понадстрокове користування 2, 7 % в день, орієнтовна загальна вартість позики 12 350, 00 грн. Тобто за 30 днів відповідачка повинна була сплатити відсотків 2\~850, 00 грн. Водночас, сторони установили, що процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2, 70 % в день, тобто сторони встановили інший розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання. У своїй відповіді на відзив позивач зазначив, що 2, 7 % передбачено за порушення позичальником виконання зобов`язань, тобто сторонами визначений інший розмір ніж у ст. 625 ЦК України. Водночас, відповідно до п.18. Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В Україні з 24.02.2022р. введений воєнний стан, який діє і нині, а позику відповідач отримала 25.05.2023р., а відтак правові підстави для застосування до неї відповідальності передбаченої ст. 625 ЦК України відсутні. Отже, оскільки загальна заборгованість за основною сумою боргу за вказаним договором позики становить 9\~500, 00 грн, що вказує на те, що відповідач взагалі не погашав заборгованість за кредитом, а відсотки нараховані до 24.06.2023р., тобто в межах дії договору, становлять 2\~850, 00 грн, що відповідає щоденним відсоткам в розмірі 95, 00 грн, а тому решта відсотків заявлених до стягнення позивачем в розмірі 25 650,00 грн (28\~500,00 2 580, 00) нараховані поза межами дії договору, а відтак є відповідальністю за невиконання грошового зобов`язання. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не виконала належним чином зобов`язання перед первісним кредитором, позивач, який замінив кредитора у зобов`язанні в порядку відступлення права вимоги, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати надані первісним кредитором кошти та відсотки на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором №78941228 від 25.05.2023р. в загальному розмірі 12\~350, 00 грн з яких: 9\~500,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 2 850,00 грн заборгованість за відсотками, відмовивши у іншій частині позову. Водночас, доводи відповідачки про відсутність доказів отримання нею кредиту не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, є безпідставними, оскільки підтверджується наданими банківським документами. Крім цього, вона не надала жодного доказу на підтвердження погашення заборгованості за кредитом, що підтверджувало б інший розмір заборгованості, а відтак її заперечення не ґрунтуються на досліджених у справі доказах. 6. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 984,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial