Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,19 гектарів, яка розташована на території Десантненської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5122380800:01:001:0157 та кадастровий номер 5122380800:01:001:0158, яку він оформив в порядку спадкування після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] , відповідно до рішення суду від 27.09.2007 року №2-2202/07. [PERSON] за життя склав заповіт, яким усе своє майно заповів позивачці. Позивачка спадщину після смерті батька прийняла, проте оригінали правовстановлюючого документа відсутні. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб позивачки. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,19 гектарів, яка розташована на території Десантненської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5122380800:01:001:0157 та кадастровий номер 5122380800:01:001:0158, належної померлому в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] , відповідно до рішення суду від 27.09.2007 року №2-2202/07. [PERSON] за життя склав заповіт від 05.06.2018, зареєстрованого в реєстрі за №16, яким усе своє майно заповів позивачці. Позивачка є донькою спадкодавця та спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла шляхом подачі зави до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи №122/2019. Позивачка,\~як спадкоємець\~за заповітом,\~зважаючи на відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, звернулася за захистом своїх прав до суду. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, є спадкоємцем за заповітом, спадкове майно у вигляді земельної ділянки дійсно належало спадкодавцеві. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved