Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

03 липня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 11 вересня 2006 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №24. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Відповідач пів року проживає з іншою жінкою, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений судомпро\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання належним чином. Відзив відповідачем не подано. До суду представником позивача направлена копія заяви від імені відповідача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Водночас, вказана заява не може бути прийнята судом до уваги, оскільки неможливо ідентифікувати особу, яка написала цю заяву, оскільки заява не завірена відповідно до чинного законодавства. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 11 вересня 2006 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 11 вересня 2006 року, який зареєстрований Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 24. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінювала прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 13 серпня 2008 року, серії [NUMBER] , в якому сторони вказані як батьки дитини. Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved