Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь: аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на своє отримання як дружини в розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що від шлюбу між сторонами народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні сина не приймає. З огляду на те, що позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08 серпня 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу по аліментам за один місяць. Та стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі\~2 147 грн 20 коп. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2024 року задоволено заяву [PERSON] та скасовано заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2023 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин. Від представника позивача та відповідача надійшли заяви з прохання розглядати справу за відсутності сторін. [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, в частині стягнення аліментів на утримання дружини позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні в цій частині, та провести розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.12.2023 року. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Приписи статті 180 Сімейного кодексу України вказують на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~Зі змісту зазначених норм слідує, що для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини суду необхідно встановити з ким із батьків проживає дитина та відповідно визначити на користь кого із батьків слід стягнути аліменти на утримання дитини. \~ \~ \~ \~Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, дитина проживає з матір`ю, відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу. За такого, з урахуванням найкращих інтересів дитини, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини. Стосовно розміру аліментів, які слід стягнути на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами частини п`ятої статті 183 ЦПК України розмір аліментів на двох дітей становить 1/3 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , відповідач визнав у розмірі 1/5 від усіх видів заробітку (у заяві про скасування заочного рішення), а надалі у своїй заяві від 28.08.2024 року вказав на те, що згоден платити аліменти у розмірі 1/6. \~ \~ \~ \~Відповідно до повідомлення Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області від 01.02.2024 року №8842 - на виконанні у відділу перебуває виконавче провадження 50531367 з виконання виконавчого листа, виданого 30.11.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2012 р. до повноліття дитини. Враховуючи необхідність забезпечення дитині належного утримання, враховуючи те, що відповідач має зобов`язання зі сплати аліментів на іншу дитину, сина [PERSON] [INFO] у розмірі частини від усіх видів заробітку, розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] слід визначити у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , як дружини у розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до 30.07.2025 року, суд зазначає таке. Відповідно до приписів частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до частини другої статті 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом (частина п`ята статті 75 Сімейного кодексу України). Слід зазначити, що частина перша статті 76 Сімейного кодексу України вказує на те, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини другої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має, зокрема, право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частини четвертої статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З аналізу наведених норм слідує, що право дружини на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку обумовлене, зокрема, наявність у чоловіка можливості надавити таку допомогу. Відповідно до довідки від 01.02.2024 року №217 з Вознесенської філії Миколаївського обласного центру зайнятості [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований як безробітній. Дохід за період з 01.12.2022 року по 31.01.2024 року становить 0,00 грн. Будь-яких інших доказів наявності у відповідача інших доходів суду не надано, клопотань про витребування доказів до суду не надходило. Отже, суд враховуючи матеріальний стан відповідача, наявність у нього обов`язку утримувати двох його неповнолітніх дітей, дійшов всиновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років слід відмовити. В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Outcome: partial