Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду та просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , та призначити [PERSON] його опікуном. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON] є його батьком, йому виповнилося 85 років, він хворіє, був обстежений комісією ТОВ «Альтамедика Плюс», про що свідчить висновок від 31 травня 2024 року №117. Відповідно до виписки з його медичної картки він має: гіпертонічну хворобу ІІ стадії, 3-го ступеня, гіпертрофію лівого шлуночка (ЕКГ). Ризик високий. ІХС, стенокардію напруги ІІ-ІІІ ФК. АВ блокада І ступеня, повну блокаду лівої ніжки пучка гіса. СН І-ІІА, ФК ІІІ, з невизначеною систолічною функцією ЛШ. ХОЗЛ гр. В, загострення. Негоспітальну двобічну пневмонію, ІІІ кл. група стадія розрішення, дисциркуляторну енцефалопатію змішаного генезису (атеросклеротична, гіпертензивна), хронічну ішемію головного мозку ІІ з вестибуло-атактичним синдромом, лівобічною пірамідною недостатністю, мнестичними розладами. Йому було рекомендовано нагляд кардіолога, невролога і сімейного лікаря за місцем проживання та сторонній догляд. Вказані діагнози підтвердили терапевт та невролог. [PERSON] проведена операція з приводу видалення субдуральної гематоми праворуч 2019 року, що стало наслідком його психічного захворювання та наразі він не може висловлювати свої думки, не розмовляє, не може одягнутися, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбувається навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому. При цьому вказує, що заявник має можливість дбати про батька, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Інші родичі виїхали за кордон, сестра, якщо є така, не зверталася із заявою про призначення її опікуном, він є єдиним опікуном, а тому просив заяву задовольнити. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2024 року заява прийнята до розгляду та відкрите провадження в справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 серпня 2024 року доручено призначити [PERSON] адвоката. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2024 року ( без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) залишено без розгляду клопотання заявника про витребування із Вінницької міської ради документів та висновку Органу опіки та піклування. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання про призначення судової психіатричної експертизи. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Маліцький М. В. заяву підтримали, просили її задовольнити, вказуючи, що матеріали справи містять належні та допустимі докази недієздатності [PERSON] Адвокат Кобзіна А. С., яка представляє інтереси [PERSON] , вказувала на відсутність доказів для визнання останнього недієздатним. При цьому при розгляді клопотання про призначення експертизи зазначала, що спілкувалася з [PERSON] , він контактний, розповідав, що часто забуває, вказував, що [PERSON] здійснює його догляд, однак вона не може оцінити його психічний стан здоров`я. Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву та просив розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] . Остання є дружиною [PERSON] , заявника по справі. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] . Звертаючись до суду з даною заявою, заявник стверджує, що [PERSON] має психічні захворювання, стан його здоров`я погіршився, внаслідок чого він втратив здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до висновку комісії ТОВ «Альмамедика» від 31 травня 2024 року №117, [PERSON] рекомендовано соціальні послуги: догляд вдома, отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Цей висновок дійсний до 31 травня 2025 року. Слід звернути увагу, що по своїй суті цей висновок не містить ані опису психічного стану особи, ані діагнозу. Такий висновок надається відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року N 859, та особам, яким не встановлена група інвалідності, такий висновок надається на 12 місяців. За результатом первинного прийому терапевта (кардіолога) ТОВ «Альтамедика» від 20 травня 2024 року слідує, що в цей день [PERSON] звернувся зі скаргами на підвищений тиск, біль в серці, що віддає в ліву руку та лопатку, задишку, загальну слабкість. Вказаний документ містить попередній діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 3-го ступеня, гіпертрофія лівого шлуночка (ЕКГ). Ризик високий. ІХС, стенокардія напруги ІІ-ІІІ ФК. АВ блокада І ступеня, повна блокада лівої ніжки пучка гіса. СН І-ІІА, ФК ІІІ, з невизначеною систолічною функцією ЛШ. ХОЗЛ гр. В, загострення. Негоспітальна двобічна пневмонія, ІІІ кл. група стадія розрішення, дисциркуляторна енцефалопатія змішаного генезису (атеросклеротична, гіпертензивна). Стан після посттравматичної субдуральної гематоми 2019 р; призначені обстеження, лікування та рекомендовано: повторний огляд з даними обстеженнями, обмеження фізичного навантаження, стаціонарне лікування. З первинного прийому невролога ТОВ «Альтамедика» від 23 травня 2024 року, слідує, що 23 травня 2024 року [PERSON] звернувся зі скаргою на відчуття хиткості при ході, шуму в голові, відчуття болю в лівому плечі. Вказаний документ містить також попередній діагноз: хронічна ішемія головного мозку ІІ з вестибуло-атактичним синдромом, лівобічною пірамідною недостатністю, мнестичними розладами. Операція з приводу видалення субдуральної гематоми праворуч 2019 р; призначені обстеження, лікування та рекомендовано дотримуватися режиму та відпочинку, повторна консультація по потребі. Також матеріали справи містять виписку із медичної карти [PERSON] , без дати її видачі, як містить зазначення попередньо вказаних діагнозів з рекомендаціями: нагляд кардіолога, невролога, сімейного лікаря за місцем проживання, хворий потребує сторонньої догляду. Інших доказів матеріали справи не містять. Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті\~1,\~3 Конституції України). Відповідно до норм ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Ч.2 ст.39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року № 3 роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (частина перша статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу»). Тобто особа може бути визнана судом недієздатною якщо вона саме внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, а не інших захворювань, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи надані заявником докази щодо стану здоров`я [PERSON] , суд звертає увагу, що останній має певні захворювання, однак надані документи не містять достатніх даних про психічний розлад здоров`я [PERSON] . Як вказувалося висновок комісії ТОВ «Альмамедика» від 31 травня 2024 року №117 не містить ані опису психічного стану особи, ані діагнозу. Рекомендація ж соціальних послуг: догляд вдома, отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, не свідчить саме про психічний розлад здоров`я. Проведення огляду терапевтом (кардіологом) та неврологом, виписка з медичної картки [PERSON] не є достатніми даними про хронічний, стійкий психічний розлад особи. Саме відсутність достатніх даних про психічний розлад здоров`я [PERSON] стала підставою для відмови в призначенні судово-психіатричної експертизи стосовно [PERSON] . Зазначене також є підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання [PERSON] недієздатним. Питання призначення опікуна є наслідком визнання особи недієздатною, а тому воно не підлягає задоволенню. При цьому суд звертає увагу, що таке питання вирішується за поданням Органу опіки та піклування, а не за зверненням особи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed