Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 30.07.2024 ТзОВ «Коллект Центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позов обгрунтований такими обставинами. 24.04.2021 ТзОВ «Авентус Україна» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту №4049832, за умовами якого позичальнику були надані кредитні кошти, які він не повернув. Право вимоги за цим договором перейшло спочатку до ТзОВ «Вердикт Капітал» (на підставі договору №04-02-02/2022 від 04.02.2022), а в подальшому - до ТзОВ «Коллект Центр» (на підставі договору №10-01/2023 від 10.01.2023). Заборгованість відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №4049832 від 24.04.2021 становить 24\~224,73 грн., з яких: 7\~816,96 грн. - борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 16\~269,86 грн. - борг за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 125,07 грн. - інфляційні втрати, 12,84 грн. - 3 % річних. Позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також покласти на неї судові витрати. ІІ.Стислий \~ \~ \~ \~виклад позиції відповідача Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Ш.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 01.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Позовні матеріали направлялися відповідачці за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 24.04.2021 ТзОВ «Авентус Україна» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту №4049832 (а.с. 6-12), відповідно до якого (пункт 1.2) кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором, надати позичальнику кредит в гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Умови договору про надання споживчого кредиту №4049832 від 24.04.2021: - сума кредиту (загальний розмір) складає 8 000 грн. (п. 1.3); - строк кредиту - 25 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.4); - стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору (п. 1.5); 24.04.2021 ТзОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 8 000 грн. (довідка №7/5090 від 07.06.2024, а.с. 13-14). 04.02.2022 ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №4049832 від 24.04.2021 до [PERSON] (договір факторингу №04-02-02/2022 від 04.02.2022, платіжне доручення №327400006 від 04.02.2022, акт приймання-передачі реєстру боржників від 04.02.2022, а.с. 26-28). Заборгованість відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №4049832 від 24.04.2021 на дату відступлення ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги становила 24\~086,82 грн., з них: 7\~816,96 грн. - борг по тілу кредиту, 16\~269,86 грн. - борг по процентах, нарахованих за користування кредитом (реєстр боржників до договору факторингу від 04.02.2022, витяг з реєстру боржників від 04.02.2022, а.с. 29-31). ТзОВ «Вердикт Капітал» на підставі ст. 625 ЦК Україні нарахувало відповідачці 12,84 грн. - 3% річних та 125,07 грн. - інфляційних втрат (розрахунок заборгованості станом на 10.01.2023, а.с. 24). 10.01.2023 ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «Коллект Центр» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №4049832 від 24.04.2021 до [PERSON] (договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, акт приймання-передачі реєстру боржників від 10.01.2023, а.с. 33-35). Заборгованість відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №4049832 від 24.04.2021 на дату відступлення ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги становила 24\~224,73 грн., з них: 7\~816,96 грн. - борг по тілу кредиту, 16\~269,86 грн. - борг по процентах за користування кредитом, 12,84 грн. - 3% річних, 125,07 грн. - інфляційних втрат (реєстр боржників до договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023, витяг з реєстру боржників від 10.01.2023, а.с. 36-38). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідачка не подала. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, суд висновує, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Віповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Відповідачка уклала з ТзОВ «Авентус Україна» договір про надання споживчого кредиту №4049832 від 24.04.2021 в електронному вигляді. На підставі цього договору відповідачка отримала кредитні кошти, однак їх, як і відсотки за користування кредитними коштами, не повернула, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. В подальшому ТзОВ «Авентус Україна» відступило своє право вимоги за кредитним договором ТзОВ «Вердикт Капітал», а останнє - ТзОВ «Коллект Центр». В зв`язку з цим у позивача виникло право вимагати повернення заборгованості за кредитним договором, яке він реалізував. Заборгованість відповідачки перед позивачем становить 24\~224,73 грн., з них: 7\~816,96 грн. - борг по тілу кредиту, 16\~269,86 грн. - борг про процентах, нарахованих за користування кредитом, 12,84 грн. - 3% річних, 125,07 грн. - інфляційні втрати. Щодо 3% річних в сумі 12,84 грн. та інфляційних втрат в сумі 125,07 грн., то вони нараховані позивачем правомірно, оскільки за змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, та водночас не спростований відповідачкою. Суд висновує, що права позивача є порушеними, а відповідачка є відповідальною за це. Отже, позов слід задовольнити. VI.Судові витрати Щодо судового збору Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved