Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

У березні 2024 року адвокат Брюховецький М.М., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] строком на три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 травня 2023 року за № 975 на квартиру [ADDRESS] , видане приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Тетяною Олександрівною в частині видачі цілої частки спадкового майна, на ім`я [PERSON] , визнати за позивачем право власності частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача та після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири у будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 серпня 2023 року у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Крім того, в постанові приватного нотаріуса зазначено, що після померлого [PERSON] вже видане свідоцтво про право на спадщину за законом дружині померлого, державну реєстрацію права власності за якою проведено відповідно до вимог чинного законодавства України. Спадкоємцями першої черги за законом є донька спадкодавця - позивач та дружина спадкодавця відповідач, яка прийняла спадщину, що відкрилася після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач припускає, що [PERSON] під час оформлення спадщини ввела в оману нотаріуса та приховала факт наявності у спадкодавця двох доньок, що призвело до незаконної видачі свідоцтва лише на одного спадкоємця. Також до кола спадкоємців може належати інша донька померлого спадкодавця - [PERSON] , проте чи зверталась вона до нотаріальної контори з приводу отримання спадщини, позивачу невідомо. Позивач пропустила встановлений строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Позивач зареєстрована та мешкала разом із сином у місті Дніпро та у зв`язку з масштабною агресією росії проти України з 24 лютого 2022 року, позивач була вимушена заради безпеки дитини покинути місце реєстрації та переїхати до села Ляшківка Дніпропетровської області. Перебуваючи в чужому для неї місці мешкання, позивач не мала змоги залишити свого сина та приїхати до міста Кривий Ріг з метою подачі заява про отримання спадщини. Шкільне дистанційне навчання потребувало контролю з боку матері дитини, а також під час збройної агресії пересування Україною разом із дитиною визиває деякі страхи та небажання наражати дитину на небезпеку. Крім того, з середини грудня 2022 року та до лютого 2023 року син позивача хворів на коронавирус, проходив стаціонарне лікування, а позивач весь цей час знаходилася поруч з ним у зв`язку із доглядом та після важкої хвороби дитина потребувала догляду та курсу реабілітації, тому позивач знову ж таки не мала змоги покинути дитину. Позивачу фізично бракувало часу звернутися до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, тим більше в іншому місті, бракувало коштів для оплати необхідних платежів під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що нею пропущений строк прийняття спадщини з поважних причин і вона має право на успадкування спадщини, що відкрилася після смерті її батька, тому свідоцтво про право на спадщину за законом за № 975 від 18 травня 2023 року в частині видачі цілої частки спадкового майна, на ім`я [PERSON] підлягає визнанню частково недійсним. Спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON] повинна була ділитися на 2-х спадкоємців, тобто по частині кожному із спадкоємців і частка позивача у спадщині повинна становити . Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Тетяни Олександрівни належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Від представника\~відповідача \~адвоката Ніколенко\~М.Є.\~надійшов відзив\~на позову\~заяву,\~у якому\~заперечували проти\~позовних вимог,\~вважали їх\~такими,\~що не\~відповідають дійсності,\~не ґрунтуються\~на реальних\~обставинах справи\~та нормах\~чинного законодавства.\~Позивач,\~як спадкоємець\~першої черги\~мала можливість\~вчинити дії\~щодо прийняття\~спадщини шляхом\~надіслання заяви\~поштовою кореспонденцією\~до нотаріуса\~за місце\~відкриття спадщини.\~Надані позивачем\~докази щодо\~неможливості подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~у зв`язку\~з перебуванням\~у статусі\~внутрішньо переміщених\~осіб та\~неможливість через\~свого сина\~приїхати до\~міста Кривий\~Ріг,\~та з\~введеними карантинними\~обмеженням не\~є об`єктивними\~і переконливими\~доказами,\~оскільки охоплюють\~лише частину\~строку,\~встановленою на\~прийняття спадщини.\~Спадщина відкрилась\~25\~червня 2022\~року,\~тобто останнім\~днем звернення\~до нотаріуса\~із заявою\~було 24\~квітня 2023\~року.\~Позивач,\~обґрунтовуючи неможливість\~своєчасного звернення\~з заявою\~про прийняття\~спадщини цією\~постановою,\~фактично на\~увазі мав\~період часу\~починаючи з\~грудня 2022\~року до\~лютого 2023\~року,\~при цьому\~в даний\~період всі\~нотаріальні контори\~і приватні\~нотаріуси у\~місті Кривому\~Розі та\~Дніпропетровської області\~працювали.\~Перебування особи\~на лікуванні\~з сином,\~як причина\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини не\~може бути\~визнана поважною,\~оскільки сама\~по собі\~ця обставина\~без встановлення\~інших об`єктивних,\~непереборних,\~істотних труднощів\~на вчинення\~дій щодо\~прийняття спадщини\~не свідчить\~про поважність\~пропуску зазначеного\~строку,\~чого позивачем\~доведено не\~було. \~З 20\~квітня 2022\~року по\~25\~квітня 2024\~року позивач\~перебувала у\~страху за\~своє життя,\~перебувала вдома,\~де є\~укриття разом\~із сином,\~проте з\~квітня 2022\~року на\~території Дніпропетровської\~області вже\~працювали нотаріальні\~контори і\~відділення Укрпошти. Враховуючи, що тривалість пропуску строку для прийняття спадщини становить більше шести місяців і [PERSON] не надала безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, її вимоги є безпідставними, необґрунтованими і задоволенню не підлягають, а відтак і похідні позовні вимоги про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом також до задоволення не підлягають. Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права законного спадкоємця, яка прийняла спадщину. Ухвалою суду від 10 липня 2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 10 липня 2024 року за клопотанням представника позивача надано можливість свідку приймати участь у судовому засідання в режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник позивача адвокат Брюховецький М.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Ніколенко М.Є. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву, крім того вказав, що спірна квартира вибула з власності відповідача і належить іншим особам. Треті особи [PERSON] , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, письмових пояснень щодо позову не надали. Допитана у судовому засідання свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач її рідна донька, а померлий [PERSON] її колишній чоловік, про його смерть вони не знали. Донька з онуком мешкають у м. Дніпро, але з початком донька з онуком приїхали жити до неї у село Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, там вони проживали разом у будинку: донька, онук, чоловік та старенька свекруха. На момент початку війни у них в селі не працював міський транспорт декілька місяців, відділень пошти у селі немає. Найближче відділення пошти є у районному центрі в Царичанці. Нотаріуса в селі також немає, є сільська рада і голова, які працювали під час війни, але донька до них не зверталась за оформленням заяви на спадщину. Коли позивач проживала у неї в селі, вони разом з онуком сильно перехворіли на ковід, лежали у сільський лікарні. Після того, як доньку з онуком виписали, вони поїхали до себе до дому у місто Дніпро. Вона мешкає у селі Ляшківка разом із своїм чоловіком та свекрухою, автомобіля у них не має, чоловіка на роботу возить службовий транспорт. Коли відновилось транспортне сполучення у селі після початку війни, вона точно не знає, оскільки нікуди не їздить і громадським транспортом не користується. Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 03 червня 1985 року (а.с.10). Третя особа [PERSON] , [INFO] також є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 18 травня 1991 року (а.с.14). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 06 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області складено актовий запис № 99 про шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року - шлюб розірвано (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане 20 червня 2023 року (а.с.9). Згідно довідок від 20 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КП Царичанська ЦЛ ЦСР, [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні з 18 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 03 січня 2023 року по 14 січня 2023 року з діагнозом короновірусна інфекція COVID-19 (а.с.18-19). Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КП Царичанська ЦЛ ЦСР, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні з 15 січня 2023 року по 28 січня 2023 року, з 30 січня 2023 року по 07 лютого 2023 року з діагнозом короновірусна інфекція COVID-19 (а.с.20-21). Згідно довідки від 28 січня 2023 року, [PERSON] знаходилась у інфекційному відділенні за доглядом за сином [PERSON] з 15 січня 2023 року по 28 січня 2023 року з приводу короновірусної інфекції COVID-19 (а.с.22). Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. від 23 серпня 2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що спадкоємцем [PERSON] не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом), а саме не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини за законом протягом строків, встановлених ст.1270 ЦК України, навіть з врахуванням вимог відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану (а.с.12). Згіно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартири за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 975, виданого 18 травня 2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Тетяною Олександрівною (а.с.15). З матеріалів спадкової справи № 40/2022, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 14 вересня 2022 року відповідач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Тетяни Олександрівни із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] та 18 травня 2023 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за № [NUMBER] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Також, 07 липня 2023 року та 12 липня 2023 року із заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернулись його доньки [PERSON] та [PERSON] , яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до вимог\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України\~передбачає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану,\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX\~(зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними\~указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Відповідно до п.3\~Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164\~(зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану\~перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що батько позивача помер [INFO] під час дії воєнного стану на території України, а отже з урахуванням наведених норм законодавства граничний строк для подання спадкоємцями заяв про прийняття спадщини спливав 24 квітня 2023 року, проте заяву до нотаріуса позивач подала лише 12 липня 2023 року. Посилаючись на поважні причини пропуску строку звернення за прийняттям спадщини, позивача зазначала, що на момент смерті батька проживала як внутрішньо переміщена особа у с. Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, куди переїхала з м. Дніпро у зв`язку з початком війни і у с. Ляшківка не було нотаріуса, не було поштових відділень та не працювало транспортне сполучення, а отже позивач не могла звернутись до нотаріальної контори, яка знаходилась в іншому місті. Оцінюючи вказані обставини як одні із поважних причин пропуску строку звернення до нотаріуса, суд ставиться до них критично, оскільки відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерством реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022\~№ 309 з наступними змінами, ані місто Дніпро, ані с. Ляшківка ніколи від початку війни не відносились до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або до тимчасово окупованих територій. При цьому жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності транспортного сполучення або відсутності поштових відділень за місцем перебування позивача у с. Ляшківка, суду не надано. Натомість з наданої представником позивача інформації з офіційного сайту «Укрпошти» вбачається, що у с. Ляшківка наявний пункт поштового зв`язку, який обслуговується пересувним відділенням із графіком роботи «вівторок 11:25-13:10, п`ятниця 12:40-14:25» (а.с.115). Згідно п.2.1\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого Наказом\~Мінюста від\~22.02.2012\~року №\~296/5,\~спадкова справа\~заводиться нотаріусом\~за місцем\~відкриття спадщини\~на підставі\~поданої (або\~такої,\~що надійшла\~поштою)\~першою заяви\~(повідомлення,\~телеграми),\~що свідчить\~про волевиявлення\~щодо спадкового\~майна про прийняття спадщини. Таким чином, за наявності працюючого поштового відділення за місцем тимчасового перебування як внутрішньо переміщеної особи, позивач об`єктивно не була позбавлена можливості направити нотаріусу засобами поштового зв`язку відповідну заяву, повідомлення або телеграму з волевиявленням щодо прийняття спадщини після смерті батька. Верховний Суд у постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 310/2327/18 також зазначив, що проживання спадкоємця в іншому населеному пункту не може розцінюватися як об`єктивна обставина, яка утруднювала звернення із заявою для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] також посилалась на те, що перебувала разом із малолітнім сином на стаціонарному лікуванні, що підтверджено відповідними медичними виписками, які суд приймає як доказ, але вважає, що загальний період хвороби позивача і її сина з 18.12.2022 року по 07.02.2023 року не охоплює весь пропущений строк для звернення до нотаріуса, а отже не є єдиною достатньою причиною для поновлення пропущеного строку. Суд також враховує, що згідно наданих медичних документів, стаціонарне лікування дитини позивача було завершене 07 лютого 2023 року, а згідно пояснень свідка, яка є матір`ю позивача, остання після виписки з лікарні повернулась до свого постійного місця проживання у м. Дніпро, де в той час вже працювали нотаріуси та різноманітні служби поштового зв`язку, при цьому до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернулась лише 12 липня 2023 року, тобто більше ніж через 5 місяців після виписки з лікарні. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою прийняття спадщини після смерті батька, тобто не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б унеможливили звернення позивача до нотаріуса, а заявлені позивачем у позові причини пропуску такого строку, суд не знаходить поважними. Про неповажність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які зазначив позивач, свідчить також наявна судова практика, так зокрема, у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі № 136/200/17 суд дійшов висновку, що хвороба дітей позивача не може вважатися підставою для визнання поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки заяву мав би подати особисто чи надіслати поштовим зв`язком саме позивач. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд приходить до висновку, що позивач не мала об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання у передбачений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , а отже у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог та надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки інша частина позовних вимог щодо визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання за позивачем права власності на частку квартири [ADDRESS] є похідними, в їх задоволенні слід також відмовити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed