Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

11 червня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить: стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в розмірі 19 991,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 16.04.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «Gelly» д.н.з. [NUMBER] та «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] . Згідно договору добровільного комплексного страхування наземних транспортних ризиків №FO-00765908 від 31.07.2020 року позивачем було застраховано автомобіль «Gelly» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-201380681 було забезпечено відповідальність водія автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП. 25.05.2021 року на підставі заяви про виплату страхового відшкодування ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на користь відповідача у розмірі 19 991,00 грн. 02.06.2021 року позивачем було здійснено виплату узгодженої суми страхового відшкодування на користь відповідача. Однак, 08.12.2021 року до ТДВ «СГ «Оберіг» надійшла заява про виплату страхового відшкодування від ПрАТ «СГ «ТАС», обумовлену ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993, ст. 1187 ЦК України, а саме, в рамках суброгаційної вимоги за договором добровільного майнового страхування, за яким ПрАТ «СГ «ТАС» також здійснило виплату страхового відшкодування на користь відповідача у сумі 28 202,50 грн. Отже, з урахуванням того, що позивачем було сплачено страхове відшкодування в рамках договору цивільної відповідальності безпосередньо на користь відповідача як потерпілої особи, ТДВ «СГ «Оберіг» було прийнято рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування за наслідками розгляду суброгаційної вимоги від ПрАТ «СГ «ТАС». Не погодившись із таким рішенням позивача, ПрАТ «СГ «ТАС» подало позов до Господарського суду м. Києва, який був розглянутий в рамках судової справи №910/10590/23. За результатами апеляційного перегляду Північним апеляційним господарським судом, постановою від 09.02.2024 року було визнано відмову позивача щодо здійснення виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СГ «ТАС» неправомірною та стягнуто 28 202,50 грн. Як зазначає позивач, відповідач, подаючи документи для отримання страхового відшкодування свідомо ввів в оману позивача, що виплата страхового відшкодування отримана від ТДВ «СГ «Оберіг» буде єдиною виплатою по страховому випадку, що стався 16.04.2021 року відносно пошкодженого транспортного засобу. Тому, відповідач зобов`язаний повернути ТДВ «СГ «Оберіг» безпідставно набуті кошти в розмірі 19 991,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.04.2021 року в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Gelly» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 11.05.2021 року (справа №755/7169/21) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на накладено адмінітсративне стягнення у виді штрафу. Як зазначено в постанові, [PERSON] 16 квітня 2021 року о 13 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «Geely SL», державний номер [NUMBER] по вулиці П. Вершигори, 18 в місті Києві, при виїзді з прилеглої території, не виконав вимогу дорожнього знаку, «2.1 Дати дорогу», не надав перевагу в русі, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Vida» державний номер [NUMBER] під керування водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, чим заподіяв транспортним засобам пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України. За договором добровільного страхування наземного транспорту №FO-00765908 від 31.07.2020 року в період з 01.08.2020 року по 31.07.2021 року було застраховано автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] у ПрАТ «СГ «ТАС», зокрема за ризиком ДТП. Згідно полісу №EP-201380681 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Gelly» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг» в період з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року. 25.05.2021 року відповідач звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку 16.04.2021 року за договором страхування №ЕР-201380681 в сумі 19 991,00 грн. та вказав реквізити для перерахування коштів. Підписуючи заяву на виплату страхового відшкодування [PERSON] запевнив позивача, що будь-які інші договори за іншими видами страхування інших страховиків за якими можуть бути задоволені/відшкодовані вимоги за цією заявою - відсутні. Позивач визнав випадок страховим та на підставі страхового акту №29094/1 від 01.06.2021 року, 02.06.2021 року здійснив виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 19 991,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6968 від 02.06.2021 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «СГ «ТАС» 07.05.2021 року на рахунок відповідача сплачено страхове відшкодування за Договором №FO-00765908 від 31.07.2020 року в розмірі 48 801,03 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №180699 від 07.05.2021 року. При цьому як вбачається з матеріалів справи, листом від 11.05.2021 року до ТДВ «СГ «Оберіг» надійшла заява ПрАТ «СГ «ТАС» про виплату страхового відшкодування в розмірі 48 801,03 грн. Як зазначено в заяві, ПрАТ "СГ "ТАС" здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений 16.04.2021 року транспортний засіб «ЗАЗ Vida» державний номер [NUMBER] потерпілої особи - [PERSON] . Заява обгрунтована положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993, 1187 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". З урахуванням тієї обставини, що позивачем було сплачено страхове відшкодування в рамках договору цивільної відповідальності безпосередньо на користь відповідача як потерпілої особи, ТДВ «СГ «Оберіг» 24.02.2022 року було прийнято рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування за наслідками розгляду суброгаційної вимоги від ПрАТ «СГ «ТАС». ПрАТ «СГ «ТАС» не погодилось з відмовою у виплаті страхового відшкодування та звернулось до суду з позовом. Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.10.2023 року у справі №910/10590/23 позов ПрАТ «СГ «ТАС» до ТДВ «СГ «Оберіг» про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації задоволено та стягнуто з ТДВ «СГ «Оберіг» страхове відшкодування в розмірі 28 202,50 грн. за страховим випадком який стався 16.04.2021 року. Позивач не надав суду доказів, що ним виконано рішення суду. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. Враховуючи встановлене судом, суд приходить до висновку, що відпали правові підстави для набуття відповідачем коштів в розмірі 19 991,00 грн., виплачених позивачем як страхове відшкодування на підставі полісу №EP-201380681, оскільки [PERSON] отримав страхове відшкодування за страховим випадком від ПрАТ «СГ «ТАС» за Договором №FO-00765908 від 31.07.2020 року. Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав доказів повернення позивачу грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТДВ «СГ «Оберіг» є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved