Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

13.06.2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останньої заборгованість за договором\~про споживчий\~кредит № 4797552 від 05.10.2021 в розмірі 62109,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 4797552, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором. Строк повернення грошових коштів, наданих відповідачу настав, однак остання не виконала свої зобов`язання, грошові кошти не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. 09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором № 4797552 від 05.10.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Загальний розмір заборгованості відповідача становить 62109 грн, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, з яких: 12862 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 46397 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 2850 грн заборгованість за комісією. Крім суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором, просив стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою від 24.06.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача подав клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судові засідання, призначені на 16.08.2024, 27.09.2024 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд даної справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документу в її електронний кабінет системи Електронного суду. Заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву не подала. Як передбачено ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Розгляд справи призначався на 27.09.2024, судове рішення складено 30.09.2024. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 05.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 4797552 відповідно умов якого та умов Анкети-заяви на кредит сума кредиту становить 15000,00 грн, строк кредиту\~30 днів, дата повернення кредиту\~04.11.2021, сума до повернення\~26850,00 грн, комісія за надання кредиту становить 2850,00 та нараховується одноразово за ставкою 19% від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом\~9000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 13-21, 26). Копія довідки про ідентифікацію додатково підтверджує, що відповідач уклала договір із ТОВ «Мілоан» № 4797552 від 05.10.2021, шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (а.с. 25). Відповідно додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 4797552 від 05.10.2021 сума кредиту\~15000,00 грн, комісія за надання кредиту\~2850,00 грн, проценти за користування кредитом\~9000,00 грн, загальна вартість кредиту\~26850,00 грн (а.с. 22). Згідно із платіжним дорученням № 57977699 від 05.10.2021 ТОВ «Мілоан» перераховано на картковий рахунок відповідача 15000,00 грн. 09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Вердикр Капітал» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 33-41). Відповідно реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09.02.2022 сума заборгованості [PERSON] на підставі договору № 4797552 від 05.10.2021 становить 62109,00 грн, з яких: сума виданого кредиту\~15000,00 грн, залишок по тілу кредиту 12862,00 грн, залишок по процентах\~46397,00 грн, залишок по комісії\~2850,00 грн. (а.с. 44). Із відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 4797552\~від 05.10.2021 встановлено, що відповідач тричі здійснювала часткову сплату за тіло кредиту та процентів по кредиту (а.с. 29-31). Як вбачається із виписки із особового рахунку за кредитним договором № 4797552 від 05.10.2021, заборгованість станом на 26.04.2024 складає 62109 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12862 грн, прострочена заборгованість за комісіями 2850 грн, прострочена заборгованість за відсотками 46397 грн (а.с. 32). Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до приписів частин 3-4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 1, 2 статті 1054 ЦК України). ТОВ «Мілоан» умови договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 15000, 00 грн., що стверджується платіжним дорученням №57977699 від 05.10.2021, де у графі призначення платежу зазначено «Кошти згідно договору 4797552». Проте відповідач в свою чергу не виконала умови зазначеного договору. Згідно із Додатком №1 кошти в сумі 26850 грн., з яких 15000 грн чиста сума кредиту, 9000 грн. проценти за користування кредитом, 2850 грн комісія за надання кредиту, мали бути повернуті 04.11.2021. Відповідно до умов пунктів 1.3, 1.4., 1.5.1 договору, кредит надається строком на 30 днів з 05.10.2021. Комісія за надання кредиту: 2850 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.11.2021 року. Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування та погашення, відповідач частково погасила тіло кредиту у сумі 2138,00 грн, та сплатила проценти по кредиту у сумі 6880,00 грн. Оскільки відповідач не повернула кредитних коштів,\~тому слід стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12862,00 грн, комісію за надання кредиту у розмірі 2850,00 грн, що нараховується одноразово, які не було повернуто у строки, визначені кредитним договором. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору передбачено проценти за користування кредитом: 9000,00 грн. які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. При цьому, як вбачається з договору, сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів з 05.10.2021 до 04.11.2021. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору. Даним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 30 днів. Таким чином, оскільки договором визначено проценти за користування кредитом в розмірі 9000,00 грн (п. 1.5.2), відповідач в свою чергу, як встановлено вище сплатила проценти по кредиту у сумі 6880,00 грн., а тому суд приходить до висновку, що 2120 грн сума процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Як передбачено п. 2.3.1.2. договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на яких продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п.1.6 Договору. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит, комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом 04.11.2021. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Тобто, право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 04.11.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Також, Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, відповідно до п. 1.4 кредитного договору термін повернення кредиту визначено 04.11.2021, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 05.11.2021 відповідно до п. 1.6, 2.3.1.2 договору відсутні. Суд звертає\~увагу,\~що позивачем відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~не надано суду доказів, що строк кредитування за договором № 4797552 від 05.10.2021 був пролонгований кредитодавцем відповідно до п. 2.3.1.2 договору. Отже, продовження нарахування процентів за ставкою згідно із п. 1.6 Договору після закінчення строку кредитного договору є неправомірним. При цьому, вимог про стягнення відсотків у відповідності до статті 625 ЦК України позивачем не заявлено. Враховуючи часткове задоволення позову,

Outcome: partial