Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

05.08.2024 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Дарницького районного суду м. Києва зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначили, що вони з 05.07.2008 перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому в них народилось троє дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак подружнє життя між ними не склалось, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинилося, а шлюб існує формально. Вказують, що подальше відновлення та збереження сім`ї є неможливим, подружжя досягло взаємної згоди щодо визначення місця проживання дітей, участі у їх вихованні та умов матеріального забезпечення. Вказані умови погоджені договором між батьками від 06.05.2024. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.08.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Фактично справу було передано судді 07.08.2024. Ухвалою суду від 14.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження в судове засідання на 13 год. 45 хв. 02.10.2024. У судове засідання заявники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 19.09.2024 на електронну адресу Дарницького районного суду м. Києва від заявниці [PERSON] надійшло клопотання, в якому вона вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності. Заява підписана кваліфікованим електронним підписом. 02.10.2024 від заявника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просив судове засідання проводити за його відсутності. Вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05.07.2008 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 780. Під час перебування у шлюбі у заявника та заявниці народилось троє дітей: - син [PERSON] , [INFO] , про щоВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис про народження № 1065; - син [PERSON] , [INFO] , про що Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис про народження № 2176; - донька [PERSON] , [INFO] , про що Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис про народження № 2177. 06.05.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про участь у вихованні та утриманні дітей між батьками, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поліщук Оленою Юріївною та зареєстрований в реєстрі за №447. Як вказують заявники, подружнє життя між ними не склалось, ведення спільного господарства припинилося, шлюбні відносини не підтримуються. Вказують, що подальше збереження шлюбу є неможливим, відсутні також підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя. Відповідно до частини третьої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (частини третя, четверта статті 56 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною третьою статті 109 Сімейного кодексу України встановлено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу (частина четверта цієї статті). У строк, передбачений частиною четвертою статті 109 Сімейного кодексу України, дружиною або чоловіком заява про розірвання шлюбу не відкликалася. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу частини другої статті 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України).

Outcome: approved