Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що 28 серпня 2023 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі за текстом - ТОВ «БІЗПОЗИКА») 28 серпня 2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 460868-КС-002 про надання кредиту (далі за текстом - Договір кредиту). 28 серпня 2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 460868-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі свого боку ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4742, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий [PERSON] було введено/відправлено. Таким чином, 28 серпня 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 460868-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,14957034 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також, 22 листопада 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 460868-КС-002 про надання кредиту (далі за текстом - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 20000,00 грн., комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 3000,00 грн. Представник позивача вказала, що до теперішнього часу [PERSON] свої зобов`язання за Договором кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти на загальну суму 113826,60 грн., чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу був встановлений строк у 15 днів з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження в справі для подання відзиву на позов. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами відповідачем [PERSON] отримані засобами поштового зв`язку особисто 26 липня 2024 року за адресою зареєстрованого місця проживання - [ADDRESS] . Однак у встановлений судом строк для подання відзиву, відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом на подання відзиву. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Фурман В.О. звернулася через систему «Електронний суд» до суду із заявою від 05 серпня 2024 року, в якій просила продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву на 15 днів з моменту надання їй, як представнику відповідача, матеріалів справи для ознайомлення, мотивувавши це тим, що відповідач [PERSON] вимушена була виїхати за кордон України у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації. Ухвалою від 30 серпня 2024 року заяву адвоката Фурман Вікторії Олегівни, яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , про продовження строку на подання відзиву - повернути заявнику без розгляду через невідповідність вимогам, викладеним у ч. 1 ст. 183 ЦПК України. Ухвала представником відповідача не оскаржена і набрала законної сили. Представником відповідача Фурман В.О. 20 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позов. Зокрема, у відзиві представник Фурман В.О. посилалася на ті обставини, що відповідач [PERSON] зі своєю родиною виїхала до Словачинни , а від так поштову кореспонденцію не отримує і не могла отримати позовну заяву з доданими до неї матеріалами. До відзиву представником Фурман В.О. були надані копії сторінок паспорту громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , в якому є відмітка про в`їзд 29 червня 2024 року до Словацької Республіки через автомобільний пункт пропуску, та договору про надання житла [PERSON] як біженцю на період з 01 липня 2024 року і до 30 вересня 2024 року. На думку суду такі документи не спростовують те, що відповідач [PERSON] могла повернутися до України і перебувати в місці свого постійного проживання станом на 26 липня 2024 року. З огляду на це, та враховуючи, що ордер на підтвердження повноважень адвоката Фурман В.О. на представництво інтересів [PERSON] був виданий на підставі договору про надання правової допомоги, укладеного 30 липня 2024 року, що може вказувати на обізнаність відповідача з сутністю пред`явлених до неї позовних вимог ТОВ «БІЗПОЗИКА», в судовому засіданні, яке відбулось 05 вересня 2024 року, представнику відповідача Фурман В.О. судовому була надана можливість представити додаткові відомості, окрім тих, які були вказані раніше, на підтвердження виникнення та існування поважних причин для відповідача [PERSON] які стали на заваді у поданні нею протягом встановленого судом строку відзиву на позов, в тому числі й ті, що спростовують факт отримання відповідачем особисто засобами поштового зв`язку копій ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї матеріалами за зареєстрованою адресою її проживання. У зв`язку з цим в розгляді справи була оголошена перерва до 16 вересня 2024 року. Однак в судовому засіданні 16 вересня 2024 року представник відповідача Фурман В.О. пояснила суду, що причини, які завадили відповідачу [PERSON] подати відзив вчасно були вказані нею, її представником, у тексті відзиву від 20 серпня 2024 року, і що їй невідомо, за яких обставин відповідачем були отримані документи позовної заяви за місцем проживання засобами поштового зв`язку. З огляду на відсутність у тесті відзиву відомостей про виникнення та існування для відповідача [PERSON] у період строку на подання такого відзиву поважних причин, в судовому засіданні 16 вересня 2024 року судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати про повернення поданого представником відповідача відзиву без прийняття до розгляду та про вирішення справи за наявними матеріалами. В судовому засіданні 16 вересня 2024 року судом також була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати про повернення представнику позивача поданої ним відповіді на відзив від 04 вересня 2024 року без прийняття до розгляду та про вирішення справи за наявними матеріалами, оскільки підстави для подання такої процесуальної заяви не настали. Представники позивача Мишевська Н.М. і Виноградов Ю.Е. подали до суду письмові звернення з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Фурман В.О. , виступаючи з усною промовою, просила відмовити в задоволенні позову і пояснила, що на її думку, позивачем неправомірно була нарахована за комісія за надання кредиту, що є порушенням Закону України «Про споживче кредитування», оскільки незрозуміло, які саме послуги в межах виконання укладеного договору кредиту позивач повинен був надати [PERSON] , за які ним нарахована комісія в розмірі 10500,00 грн. Отже, положення договору кредиту в частині сплати відповідачем суми комісії за надання кредиту у розмірі є нікчемними. Та оскільки така комісія була фактично сплачена [PERSON] на користь позивача до моменту звернення позивача з позовом, то грошові кошти в такому розмірі мають бути зараховані позивачем в якості погашення тіла кредиту. А це відповідно мало би вплинути на розмір процентів за користування кредитними коштами, які були нараховані позивачем, та на розмір заборгованості за таким видом платежу, яка була б значною меншою тієї, що вказана у позові. Крім того, представник Фурман В.О. посилалася на невідповідність розрахунку заборгованості, оскільки відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України та максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Однак, відповідно до наданого розрахунку заборгованості позивачем застосована денна процентна ставка в розмірі 2,0000%. Від так, заборгованість в розмірі 160072,06 грн. розрахована позивачем всупереч вимогам чинного законодавства, а отже така вимога не підлягає задоволенню. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. ТОВ «БІЗПОЗИКА» 28 серпня 2023 року направило відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 460868-КС-002 про надання кредиту. 28 серпня 2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 460868-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4742, на номер телефону [NUMBER] , який був вказаний [PERSON] в анкеті в особистому кабінеті), котрий було використано відповідачем для підписання документу. Таким чином, 28 серпня 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] був укладений Договір № 460868-КС-002 про надання кредиту у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 2.1., 2.7. Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності в межах строку дії договору до 12 лютого 2024 року, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,14957034 процентів за кожен день користування Кредитом, і що за надання кредиту нараховується одноразово комісія в суму 7500,00 грн. Пунктом 3.2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3.2.3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , зазначену нею в анкеті клієнта. Згідно з випискою, сформованою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 28 серпня 2023 року по 08 травня 2024 року по банківській картці № [NUMBER] , емітованій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я № [NUMBER] , на користь відповідача на вказану картку 28 серпня 2023 року зараховано 50000,00 грн. Після здійснення такої банківської операції позитивний баланс на картці [PERSON] становив 50136,15 грн. Також, 22 листопада 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 460868-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало [PERSON] додатково кредит в сумі 20000,00 грн. Сторони також узгодили ті умови, що за надання додатково кредиту нараховується одноразово комісія в суму 3000,00 грн., а строк дії договору визначений до 08 травня 2024 року. Узгоджуючи укладення Додаткової угоди сторони підтвердили одна одній, що станом 22 листопада 2023 року сума неповернутого позичальником [PERSON] кредиту становить 39806,63 грн., і що процентна ставка за кредитом залишається на рівні 1,14957034 процентів за кожен день користування Кредитом, і що повернення кредиту має відбуватися за графіком, визначеним цією Додатковою угодою. Згідно з випискою, сформованою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 28 серпня 2023 року по 08 травня 2024 року по банківській картці № [NUMBER] , емітованій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я № [NUMBER] , на користь відповідача на вказану картку 22 листопада 2023 року зараховано 20000,00 грн. Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що Договір кредиту від 28 вересня 2023 року і Додаткова угода від 22 листопада 2023 року укладені у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення, із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ст.ст. 626 ч. 1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з графіком платежів, узгодженим сторонами в Додатковій угоді від 22 листопада 2023 року, [PERSON] повинна була у визначені дати сплачувати платежі рівними частинами, по 12070,00 грн., починаючи з 06 грудня 2023 року. З представленого позивачем розрахунку заборгованості за Договором кредиту вбачається, що [PERSON] прострочила сплату 06 грудня 2023 року першого платежу, оскільки платила визначену графіком суму 12070,00 грн. лише 07 грудня 2023 року. Це свідчить про неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за Договором кредиту з урахуванням укладеної до нього Додаткової угоди. Наступний платіж 20 грудня 2023 року відповідачем був сплачений вчасно. Але надалі, у встановлені графіком платежів даті - 03 січня 2024 року і 17 січня 2024 року, [PERSON] не в повному обсязі сплатила обумовлені Додатковою угодою суми платежів, що призвело до виникнення з ї боку прострочення виконання зобов`язання. А вже з 31 січня 2024 року відповідач [PERSON] припинила виконання взятих на себе за Договором кредиту зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Аналізуючи представлений позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає його достовірним і таким, що складений у відповідності з умовами Договору кредиту з урахуванням укладеної до нього Додаткової угоди, оскільки такий розрахунок складений в межах строку кредитування та на підставі процентної ставки на рівні 1,14957034 процентів за кожен день користування Кредитом, а також з урахуванням платежів, здійснених відповідачем на виконання Договору кредиту. До теперішнього часу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором кредиту від 28 серпня 2023 року належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, що призвело до виникнення з її боку станом на дату закінчення строку кредитування 08 травня 2024 року заборгованості з прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 52287,04 грн. і прострочених платежів по процентах в розмірі 107785,02 грн. Представник відповідача Фурман В.О. в усній промові заперечила проти достовірності складеного позивачем розрахунку заборгованості. Але доводи представника відповідача суд відхиляє, оскільки на їх підтвердження не були надані відповідні докази, в тому числі розрахунок, складений на обґрунтування виникнення чи існування заборгованості в іншому розмірі. Разом із цим, суд не бере до уваги заперечення представника Фурман В.О. щодо нікчемності умов договору в частині нарахування та отримання від відповідача оплати комісії за обслуговування кредиту, оскільки такий вид комісії взагалі не передбачений умовами Договору кредиту з урахуванням укладеної до нього Додаткової угоди. Навпаки, сторонами було узгоджено включення до споживчого кредиту такої складової загальних витрат за таким кредитом як комісія за надання кредиту. Отже позивачем було правомірно нарахована комісія за надання кредиту, яку відповідач у належним спосіб сплатила. Що ж до того, що поданий позивачем розрахунок мав би бути складеним, виходячи зі максимального розміру денної ставки по кредиту на рівні 1%, як це передбачено ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», то й це заперечення з боку представника відповідача не приймається, оскільки статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, та яким було визначено, що зміни до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Але як встановлено під час судового розгляду, строк дії Договору кредиту від 28 серпня 2023 року подовжений 22 листопада 2023 року, тобто до набрання чинності Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Таким чином, досліджені в справі докази підтверджують, що прийняті на себе зобов`язання за Договором кредиту [PERSON] належним чином не виконала, в результаті цього з її боку виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 160072,06 грн., що складається з прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 52287,04 грн., та прострочених платежів по процентах в розмірі 107785,02 грн. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує повністю з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Представник відповідача Фурман В.О. клопотала перед судом про встановлення способу його виконання, а саме, надавши розстрочення виплати заборгованості рівними частинами на 24 платежі з періодичністю оплати 1 раз на місяць. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач [PERSON] має захворювання, які обмежують її фізичні можливості, вона вимушена була евакуюватися до Словаччини, де джерелом прибутку є лише соціальна допомога від місцевого уряду, є матір`ю одиначкою і самостійно виховую доньку [PERSON] , [INFO] , та надає утримання своєму батькові [PERSON] , який є пенсіонером та має проблеми зі здоров`ям. Представник позивача Виноградов Ю.Е. заперечив проти розстрочення виконання рішення суду з тих підстав, що відповідач [PERSON] до моменту виїзду за кордон постійно працювала та отримувала стабільну заробітну плату, а на території Словаччини отримує грошову допомогу, а прохання розстрочити сплату заборгованості на 24 рівні платежі щомісяця, що дорівнює 2 рокам, фактично суперечить положенню ст. 435 ЦПК України, якою визначено, що розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. Оцінивши доводи представників сторін, суд зазначає наступне. Розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконання рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). З наданих представником Фурман В.О. документів випливає, що відповідач [PERSON] та її батько [PERSON] мають певні захворювання, які були діагностовано задовго до укладення Договору кредиту. Але чи набули такі хвороби у кожного з них тяжкої форми, що могли б завадити відповідачу виконувати свій обов`язок з повернення кредиту, представником відповідача не підтверджено, а суд самостійно не в змозі визначити такий стан захворювання. З інших документів випливає, що відповідач [PERSON] до червня 2024 року включно отримувала дохід за місцем роботи. Але чи було її звільнено, з поданих документів з`ясувати неможливо. Також представник Фурман В.О. наголосила на тому, що соціальна допомога, яку [PERSON] отримує у Словаччині, не дозволяє задовольнити їй власні потреби у придбанні продуктів харчування і необхідних ліків. Але жодного документи на підтвердження рівня соціальної допомоги, яку отримує [PERSON] на території Словацької республіки, представником відповідача не надано. Це позбавляє суд можливості з`ясувати, чи дійсно матеріальний стан відповідача не дає змоги виконати обов`язок зі сплати заборгованості за Договором кредиту, визначену рішенням суду. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для надання розстрочення виконання рішення

Outcome: approved