Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позовні вимоги. Директор філії «Золочівське лісове господарство» ДП «Ліси України» - [PERSON] , 01.07.2024 року (вх.\~№\~15502) звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заподіяну шкоду в розмірі 14\~797 грн 07 коп. та понесені судові витрати. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що філія\~«Золочівське лісове\~господарство» ДП\~«Ліси України»\~є органом, що здійснює державне управління в галузі охорони лісу згідно з ст. 86, 89 Лісового Кодексу України. Згідно з ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». державній охороні підлягає ліс. Філія «Золочівське лісове господарство» як відокремлений підрозділ державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», органом управління якого є Державне агентство лісових ресурсів, є спеціально уповноваженим органом лісового господарства згідно ст. 17 Лісового Кодексу України. Державний контроль за охороною, захистом лісів здійснюється спеціально уповноваженими державними органами лісового господарства згідно ст. 94 Лісового Кодексу України. Стверджує, що постановою філії «Золочівське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 26.11.2022 року встановлено, що відповідач 26 листопада 2022 року в Білокамінському лісництві філії «Золочівське лісове господарство» ДП «Ліси України» в кварталі 29 виділі 7, не маючи лісорубного квитка чи іншого спеціального дозволу на рубку, вчинив самовільну порубку одного сироростучого дерева породи граб, діаметром пня 46 см, що підтверджується протоколом про адміністративне порушення вимог лісового законодавства №4БК-22 від 26.11.2022 року. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь Золочівської територіальної громади Золочівського району Львівської області збитки у розмірі 14 797 грн 07 коп. та понесені судові витрати. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2024 року визначено головуючого суддю Залізничного районного суду м. Львова Кирилюка А. І. (а.с.\~40). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.07.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 44-45). Позиція учасників справи. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі\~-\~ЦК України), ст.\~4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено,\~що філія\~«Золочівське лісове\~господарство» ДП\~«Ліси України»\~є органом, що здійснює державне управління в галузі охорони лісу згідно з ст. 86, 89 Лісового Кодексу України, яка є правонаступником відповідно до п. 8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.11.2022 № 970 «Про припинення Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» 26.11.2022 року лісничим Білокамінського лісництва було складено протокол про адміністративне правопорушення № 4БК-22 відповідно до якого громадянин [PERSON] вчинив самовільну порубку одного сироростучого дерева породи граб, діаметром пня 46 см, в Білокамінському лісництві філії «Золочівське лісове господарство» ДП «Ліси України» в кварталі 29 виділі 7, чим порушив вимоги п. 1 ст. 105 Лісового Кодексу України. (а.с. 9-10). Внаслідок порушення\~вимог лісового\~законодавства лісничий\~склав розрахунок\~заподіяної шкоди\~державі у\~розмірі 14\~797\~грн 07\~коп.,\~яка розрахована\~відповідно до\~додатку №1\~до постанови\~Кабінету Міністрів\~України від\~23\~липня 2008\~року №\~665. (а.с. 7). Також, 26.11.2022 року лісничим Білокамінського лісництва було складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 9 (45к-22), відповідно до якої громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн (а.с. 5-6). Застосоване судом законодавство. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до положень ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Органи Державного агентства лісових ресурсів на місцях, тобто лісогосподарські підприємства є органами, що здійснюють державне управління в галузі охорони лісу згідно ст. 86, 89 Лісового Кодексу України. Згідно з ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні підлягає ліс. У відповідності зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства Відповідно до п. 1 абз. 2 ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, що тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Особи несуть відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також кримінальну відповідальність згідно ст. 246 Кримінального кодексу України. Особи, які вчинили вищезгадані лісопорушення зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду, що передбачено п.п. г, д ст. 12 та п. е ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 107 Лісового Кодексу України. Згідно з ст. 24 Лісового Кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приписами п. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У контексті дотримання судом стандартів мотивування слід звернути увагу на рішення «Руїз Торіха проти Іспанії» (№ 18390/91, 09.12.1994 року, §29) та «Проніна проти України» (№ 63566/00, 18.07.2006 року, § 23,25), у яких ЄСПЛ зауважив, що у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені мотиви, на яких вони ґрунтуються; міра, до якої суд має виконати свій обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення; проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді. У рішенні «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003 року, § 36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін\~одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України» № 4909/04 § 58 ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Мотиви прийняття рішення та висновки суду. Відповідно до ст.\~263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заподіяної шкоди. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б заперечували позовні вимоги у цілому. Отже беручи до уваги те, що відповідач вчинив адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим заподіяв матеріальну шкоду державі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення у повному обсязі. Так, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заподіяної шкоди у розмірі 14 797 грн 07 коп., тобто у межах заявлених позовних вимог. Судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного інструкції № 3893 від 24.06.2024 року (а.с.\~37) позивачем\~сплачено судовий\~збір у\~розмірі 3\~028\~грн 00\~коп. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст. 133, 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved