Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . В обгрунтування позову зазначив, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2009 року по 06 серпня 2020 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу спілкування між ними припинилося, відповідачка вийшла заміж вдруге та змінила прізвище на [PERSON]. Діти залишилися проживати з батьком, а мати перестала цікавитися життям дітей, спілкуватися з ними, відвідувати навчальні заклади. Дані обставини є підставою для позбавлення її батьківських прав, згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України (далі - СК України), як мати, яка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Відповідачка [PERSON] не подала відзиву на позовну заяву. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення зазначеного в ній недоліку. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання. 29 липня 2024 року судом зареєстровано клопотання відповідачки [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, в якому також зазначено, що позов визнає. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року визнано потрібним, щоб відповідачка [PERSON] дала особисті пояснення в суді. Ухвала суду повернута до суду з відміткою " за закінченням терміну зберігання". Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві. В доповнення до обставин викладених у позовній заяві зазначив, що відповідачка не приходить до дітей по місцю їхнього проживання, не спілкується з ними, матеріально їх не утримує з часу розірвання шлюбу, тобто близько чотирьох років. У судовому засіданні представник виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області Базилевич І.Я.підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судові повістки повернуто до суду з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою". Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. За матеріалами справи встановлено, що з 16 жовтня 2009 року по 06 серпня 2020 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі і у них [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON] , які є малолітніми дітьми ( а.с. 4,5, 7-8). Відповідно до акта обстеження умов проживання діти зареєстровані по місцю реєстрації батька [PERSON] , що по [ADDRESS] . Для дітей створені належні умови для проживання та навчання. Діти проживають з батьком та бабусею ( а.с.16). З документів, виданих Рогатинським ліцеєм імені Братів Рогатинців Рогатинської міської ради вбачається, що [PERSON] та [PERSON] навчаються у вказаному навчальному закладі, їхня мати навчанням дітей не цікавиться ( а.с. 12-15 ). Крім того, факт ухилення відповідачки від виконання нею батьківських обов`язківпо вихованню дітей підтвердили в судовому засіданні свідки. Свідок [PERSON] надала показання про те, що вона проживає по сусідству із позивачем. [PERSON] після розірвання шлюбу залишила дітей з батьком , це було приблизно чотири роки тому і з цього часу до них не приходить, їхнім життям не цікавиться . Аналогічні показання надала свідок [PERSON] , яка теж є сусідкою позивача. Згідно висновку органу піки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 21 травня 2024 року №238, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, не займається вихованням дітей та матеріально не утримує їх. У висновку зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дітей 20 травня 2024 року мати [PERSON] не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей, оскільки вона дійсно не виконує належним чином батьківські обов`язки. ( а.с. 17-18). Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. В статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1992 року Постановою Верховної Ради України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В частині другій статті 141 СК України зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно частин 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Також в частині другій статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Виходячи з внутрішнього переконання, яке ґрунтується на внутрішній оцінці всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, показання свідків та наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] , як мати дітей протягом чотирьох років свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] , а саме: не піклується про духовний і фізичний розвиток дітей, їх навчанням, не спілкується з ними та не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. Отже, відповідачкою порушено право її дітей на рівень життя, достатній для їх фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» і яке підлягає захисту на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України шляхом позбавлення її, як матері батьківських прав щодо малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] , оскільки вона ухилилася від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, що в свою чергу не буде суперечити інтересам дітей. Одночасно суд роз`яснює відповідачці її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст.169 СК України. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції на переказ готівки № 9, виданої 24 червня 2024 року АТ "Ощадбанк" встановлено, що позивачим сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн . Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 1 211,20 грн судового збору.

Outcome: approved