Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

19.04.2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третьою особою зазначивши Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, і просить суд визнати його батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Харків, виключити відомості про батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження дитини; внести до актового запису №173 про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , складеного 10.04.2024 року Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, наступні зміни: в графі «прізвище» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », ім`я залишити без змін, в графі «по батькові» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », внести відповідні відомості про батька дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.08.2023 року відповідачем [PERSON] подано позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2023 року шлюб між ними було розірвано. Як зазначено у позові, відповідачі [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини у 2015 році, коли останній покинув територію України і більше не повертався. Позивач вказує, що він з відповідачем [PERSON] проживає однією сім`єю та вони планували зареєструвати шлюб, однак це було неможливо з огляду на те, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у позивача та відповідача [PERSON] народилася спільна дитина - [PERSON] . Враховуючи, що з моменту розірвання шлюбу відповідачів не пройшло 9 місяців, органом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено у тому, щоб записати позивача батьком дитини, між тим батьком було записано відповідача [PERSON] . У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства. Призначено підготовче засідання. 30.07.2024\~року ухвалою\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова підготовче\~провадження у\~цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Другий відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Харкові\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції про\~визнання батьківства закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 09.10.2024 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала про їх задоволення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не надав. Представник третьої особи Другого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника відділу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 20.11.2010\~року у\~Жовтневому відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Харківського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№669.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн. Заочне рішення набрало законної сили 08.12.2023 року (а.с. 9-10). [INFO] народилась [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №173 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.04.2024 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Позивачем [PERSON] залучені до матеріалів фото-світлини на підтвердження спільного сімейного життя разом з відповідачем [PERSON] , яка в тому числі зображена на фото в стані вагітності (а.с.11-14). З наданого\~суду повивачем [PERSON] висновку молекулярно-генетичного дослідження для подання до суду за №44689 від 07.10.2024 року, проведеного Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА», вбачається, що біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , ймовірність його батьківства 99,999999% (а.с.64-81). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі\~ст. 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.122 СК України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 125 СК України якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від матері\~визначається на\~підставі документа\~закладу охорони\~здоров`я\~про народження\~нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини . Статтею 129 СК України передбачено , що особа,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини,\~народженої жінкою,\~яка в\~момент зачаття\~або народження\~дитини перебувала\~у шлюбі\~з іншим\~чоловіком,\~має право\~пред`явити\~до її\~чоловіка,\~якщо він\~записаний батьком\~дитини,\~позов про\~визнання свого\~батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В постанові від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. ВС роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на вищевикладене, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, як і не надав жодних належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, зважаючи на дані висновку лабораторного молекулярно-генетичного дослідження, яким встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства позивача [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] складає величину не менш ніж 99,999999%, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і визнання [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд також вважає за необхідне внести зміни до актового запису №173, складеного 10.04.2024 року Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Харків, зазначивши батьком дитини [PERSON] замість [PERSON] , вказавши прізвище дитини « [PERSON] » замість « [PERSON] », по батькові дитини - « [PERSON] » замість « [PERSON] », інші відомості залишити - без змін. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Враховуючи викладене та

Outcome: approved