Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

29.07.2024 року ПрАТ «СК «Еталон» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначивши, що постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 10.09.2023 року об 11:00 на 95 км. а/д М-19, відповідач, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля VOLKSWAGEN Passat д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Як наслідок, 16.12.2023 року потерпілий у ДТП, власник транспортного засобу VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» із заявою про страхове відшкодування. Згідно з страховим актом від 15.05.2024 року, сума виплаченого страхового відшкодування потерпілому склала 30000 грн. З огляду на положення пп. г) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до позивача перейшло право регресної вимоги. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 30000 грн., а також судові витрати по справі з яких: витрати на оплату судового збору в сумі 3028 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 10000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 34-35). Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 25, 32), клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.09.2022 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Еталон» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № ЕР-211027483), предметом якого було страхування транспортного засобу VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. [NUMBER] . Строк дії полісу з 13.09.2022 року по 12.09.2023 року (а.с. 8). 10.09.2023 року о 11:00год. на а/д М19 Доманове-Ковель-Чернівці Тереблече на 95 км. водій [PERSON] керуючи автомобілем VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. [NUMBER] , перед виїздом, для забезпечення безпеки дорожнього руху не забезпечив технічно справний стан т/з, не був уважним, не стежив за технічним станом т/з, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і технічний стан т/з, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухалася в зустрічному напрямку, чим порушив п. п. 2.3 «а», 2.3 «б», 12.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками (а.с. 12-13). Зазначені вище обставини були встановлені постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2023 року у справі № 159/5195/23, якою [PERSON] визнано винним у вищевказаній ДТП (а.с. 9-10). Із наведеного слідує, що між неправомірними діями [PERSON] та заподіянням власнику автомобіля VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. [NUMBER] , матеріальних збитків є причинно-наслідковий зв`язок. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічно згідно з ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до пп. г) п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Верховний Суд у постанові від 24.03.2021 року у справі № 523/3212/19 (провадження №61-12680св20) прийшов до правового висновку, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. На підставі зібраних документів та згідно з страховим актом ПрАТ «СК «Еталон» № 2592/01/50/2023/1 від 15.05.2024 року, сума виплаченого страхового відшкодування [PERSON] склала 30000 грн. (а.с. 14-20). З огляду на зазначене вище, суд вважає доведеним, що у зв`язку з проведенням страхової виплати за Полісом № ЕР-211027483 від 13.09.2022 року, та у зв`язку з вчиненням [PERSON] розглядуваної ДТП за існування факту, передбаченого пп. г) п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до ПрАТ «СК «Еталон» перейшло право регресної вимоги до відповідача на суму 30000 грн. Варто зауважити, що розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілому стороною відповідача в жодній мірі не оспорювався, на його спростування будь-які докази суду не надані, а тому у суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів надані на його обгрунтування докази. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Еталон» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 30000 грн. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги № б/н від 15.11.2023 року, укладений між АО «Аспект» та ПрАТ «СК «Еталон», згідно якого вартість послуг з надання правничої допомоги у спорах, ціна позову в яких становить від 20000 грн. до 39999 грн. складає 10000 грн. (а.с. 21-22). До своєї позовної заяви представник ПрАТ «СК «Еталон» також долучає клопотання про стягнення (розподіл) судових витрат, зі змісту якого слідує, що у вартість послуг з надання правничої допомоги в суді першої інстанції включається: надання консультацій 1 год., підготовка та подання позову 4 год., підготовка та подання відповіді на відзив 2 год., участь в судових засіданнях без обмежень (а.с. 23-24). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. є неспівмірною із ціною позову, складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, суд звертає увагу на те, що з огляду на складність справи та наявні у ній матеріали (усі докази були в розпорядженні позивача та не потребували додаткового збирання/витребування), зміст та обсяг процесуальних документів, суд вважає завищеними години, заявлені за надання послуг консультації, складення позовної заяви та відповіді на відзив. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, самі по собі позовна заява та відповідь на відзив є нескладними та не потребують особливих затрат часу на їх складання фахівцем в галузі права. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial