Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої затопленням квартири, в якому зазначив, що 25.10.2023 комісією на чолі з головою ЖБК «Крістал-3» оглянуто квартиру [ADDRESS] та зафіксовані пошкодження в акті про залиття, встановлено, що затоплення вказаної квартири відбувається з вище розташованої квартири [ADDRESS] через її неналежну експлуатацію, при цьому власник квартири [ADDRESS] для огляду її не надав. 09.02.2024 повторно скликано комісію на чолі з головою ЖБК «Крістал-3» та відповідачем, складено акт про залиття квартири [ADDRESS] , від підпису якого відповідач відмовився. Як було встановлено вказаним актом, причиною затоплення квартири [ADDRESS] стала неналежна експлуатація квартири [ADDRESS] , зафіксовано протікання води у ванній кімнаті, де порушена гідроізоляція. Згідно звіту про незалежну оцінку матеріальні збитки завдані позивачу становлять 38000 грн. Враховуючи те, що залиття квартири, на думку позивача, сталося з вини відповідача, який у добровільному порядку відмовляється відшкодовувати завдану шкоду, просить стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 38000 грн. та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.03.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 23.05.2024, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позові. Вказував, що затоплення продовжується постійно, здійснюється з ванної кімнати квартири відповідача, де підлога не герметична і вода просочується до квартири позивача. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що акти про залиття складені з порушенням вимог спеціального законодавства, не містять достатньої інформації та не можуть бути прийняті до уваги, висновок експерта долучений до матеріалів справи також є неналежним доказом, звіт про майнову шкоду складений формально, без огляду квартири та належного дослідження фотографій пошкоджених місць. Щодо розміру моральної шкоди вказував, що вона не доведена жодними доказами та не містить причинно-наслідкового зв`язку між обставинами та діями відповідача. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 10.07.2009 державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Спадковому реєстрі за №45547953 (а.с.12,13). 25.10.2023 комісією на чолі з головою ЖБК «Крістал-3» [PERSON] оглянуто квартиру [ADDRESS] та зафіксовані пошкодження в акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 25.10.2023 (а.с.15), встановлено, що затоплення вказаної квартири відбувається періодично з вище розташованої квартири [ADDRESS] через її неналежну експлуатацію. В подальшому, 09.02.2024 повторно скликано комісію на чолі з головою ЖБК «Крістал-3» [PERSON] та відповідачем, складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , виявлено сліди протікання води в місці де порушено гідроізоляцію, встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] стала неналежна експлуатація ванною кімнатою квартири [ADDRESS] (а.с.16). Акт містить відмітку про те, що відповідач від його підписання відмовився. Згідно висновку експерта ТОВ «Проект-Студія», затікання води в квартиру [ADDRESS] та відповідно пошкодження стелі та карнизів примикання стін до стелі виникло внаслідок відсутності гідроізоляції на підлозі ванної кімнати та неякісний монтаж трубопроводу в квартирі [ADDRESS] (а.с.19-27). Вартість виїзду експерта на місце затоплення квартири для визначення причини затоплення склала 4760 грн., вартість складання висновку експерта склала 4500 грн., що підтверджується відповідними актами надання послуг від 13.02.2024 та від 22.02.2024. Згідно звіту про незалежну оцінку від 16.11.2023 (а.с.28-61), складеного ПП «Експертзабезпечення», вартість відновлювального ремонту об`єкта оцінки, розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 38000 грн. Вказаний звіт містить локальний кошторис на будівельні роботи (а.с.45-61). Вартість складання вказаного звіту склала 4000 грн., що підтверджується атом №1434 здавання-прийняття виконаних робіт від 20.11.2023. Згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» від 29.02.2024 (а.с.14), квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] 24.11.2023 відповідачу направлялась претензія про відшкодування збитків внаслідок затоплення майна, проте відповідач завдані збитки так і не відшкодував (а.с.62-64). Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 151 Житлового кодексу України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Враховуючи те, що причиною залиття квартири позивача стала відсутність гідроізоляції на підлозі ванної кімнати та неякісний монтаж трубопроводу у квартирі відповідача, тобто відповідач як власник квартири не забезпечив контроль за належним станом обладнання у квартирі, що і стало причиною завдання збитків позивачу. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що збитки позивачу були завдані внаслідок неналежного утримання квартири [ADDRESS] , її власником. Посилання сторони відповідача на те, що акти про залиття складені з порушенням вимог спеціального законодавства, не містять достатньої інформації та не можуть бути прийняті до уваги, висновок експерта долучений до матеріалів справи також є неналежним доказом, звіт про майнову шкоду складений формально, без огляду квартири та належного дослідження фотографій пошкоджених місць, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Жодних доказів на противагу тверджень сторони позивача, сторона відповідача не надала, клопотань про проведення експертизи заявлено не було. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Таким чином саме на власника покладено обов`язок утримувати своє майно, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт та відшкодовувати збитки пов`язані із його правом власності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що полягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача збитки, реальний розмір яких визначений на підставі наданого позивачем висновку та звіту, то суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача збитків у розмірі 38000 грн. на користь позивача, а також витрат пов`язаних із проведення експертних досліджень у розмірі 13260 грн. Щодо відшкодування на користь позивача моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п.4 цієї постанови у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач вказував, що він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, переніс емоційне напруження, що потягло психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови її життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги, просив врахувати характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які позивач зазнав в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, проте зазначені обставини не підтверджені відповідними доказами, як і спричинення позивачу у зв`язку з цим моральних страждань. Позивачем також не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму моральної шкоди у розмірі 25000 грн., розрахунку розміру моральної шкоди позивачем не надано, у зв`язку з чим підстави для відшкодування моральної шкоди у вказаному ним розмірі відсутні. Разом з тим, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині відшкодування завданої позивачу моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., оскільки шкода, майну позивача дійсно була завдана та тривалий час не відшкодовувалася, що на думку суду завдало позивачу значних незручностей та зміну умов життєдіяльності. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial