Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

06 травня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Знам`янського дитячого будинку-інтернату ІІ-ІІІ-ІV профілю до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, в якій позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу позовних вимог посилається на те, що [PERSON] , [INFO] зарахована до будинку-інтернату з 11 вересня 2012 року і перебуває в ньому по сьогоднішній день. Вона є дитиною з інвалідністю і потребує стороннього догляду та нагляду. Батько дитини - [PERSON] , за зареєстрованою адресою місця проживання не проживає більше 15 років, а мати - [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Протягом 2021-2023 років та І кварталу 2024 р. батьки не виявляли щодо дитини батьківського піклування: не відвідували її, не телефонували у заклад, не цікавились життям та здоров`ям. Тобто ухиляються від виконання батьківських обов`язків, тому можуть бути позбавлені батьківських прав. Також вони зобов`язані утримувати дитину до повноліття, є працездатними. Враховуючи наведене, позивач звертається до суду. 09 травня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, витребувано докази. 30 травня 2024 року надійшла відповідь Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса). 04 липня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 30 липня 2024 року надійшов висновок органу опіки та піклування. До судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, відзиву до суду не надіслали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причину не повідомив. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч.ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Враховуючи наведене, позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських справ завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане 10 травня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції). Згідно з відповіддю Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) від 22.05.2024 р. № 63/23.20-22, [PERSON] змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, актовий запис № 651 від 14.12.2013 складений Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на громадян [PERSON] та [PERSON] . 10 липня 2012 року [PERSON] звернулась в міський територіальний центр соціального обслуговування із заявою про прийняття на повне державне забезпечення до дитячого будинку-інтернату [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що за станом здоров`я вона потребує постійного догляду, побутового обслуговування. 11 вересня 2012 року [PERSON] зарахована у списки дитячого будинку-інтернату згідно путівки №150 (виписка з наказу №252 від 11.09.2012). Відповідно до довідки директора Знам`янського дитячого будинку-інтернату ІІ-ІІІ-ІV профілю Н. Олефіренко від 18.04.2024 № 236, [PERSON] , [INFO] дійсно перебуває в будинку-інтернаті на повному державному утриманні з 11 вересня 2012 р. по теперішній час. Підопічна потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Дитина, [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, з вадами фізичного і розумового розвитку та психічними розладами, потребує постійного стороннього догляду та за станом здоров`я може перебувати в Знам`янському дитячому будинку-інтернаті ІІ-ІІІ-ІV профілю (Довідка ЛКК КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» № 18 від 02.01.2024, витяг з історії розвитку). Згідно з відповіддю Служби ц справах дітей Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 23.01.2024 № 10/01-10, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але на території Ставківського старостинського округу не проживає більше 15 років. Згідно з відповіддю Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 18.09.2024, мати дитини змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Провести роботу з матір`ю щодо належного виконання батьківських обов`язків не вдалося, оскільки на неодноразові запрошення до служби, залишені за місцем реєстрації, мати не реагує. Протягом січня 2022 - квітня 2024 року батьки не провідували доньку, не телефонували, життям та здоров`ям не цікавились, не приймали участь у вихованні дитини (Акт від 11.01.2022, Акт від 10.01.2023, акт від 05.08.2023, Акт від 11 січня 2024 р., Акт від 15 квітня 2024 р.) Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток. Неявку в судове засідання відповідачів та відсутність заперечень проти позову про позбавлення їх батьківських прав, свідчить про втрату інтересу до дитини. Зазначені вище фактори, суд розцінює, як ухилення відповідачів від виховання своєї дитини, які свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками. Окрім цього, суд враховує, що орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав та необхідність їх задоволення, виходячи з інтересів дитини. Також суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню вимогу про стягнення з відповідачів аліментів на дитину, виходячи з такого. Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у статті 80 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.166 СК України, особа, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З урахуванням викладеного та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на утримання дитини аліменти у розмірі по 1/4 частини заробітку (доходу) кожного відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви - 22 квітня 2024 року (згідно штемпелю поштового відправлення) та до повноліття дитини, на користь позивача. Крім того, відповідно до вимогст.141 ЦПК України, з дотриманням положення ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1211,20 грн за кожну вимогу, а всього 2422,40 грн.

Outcome: approved