Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач звернувся із указаним позовом та просить суд стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування за законом недоотримані за життя батька [PERSON] який помер [INFO] , нараховані за рішенням суду кошти відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 71 468,39 грн. Позов обґрунтовує тим, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] , як дочка померлого, є єдиним спадкоємцем за законом майна, яке належало моєму померлому батьку. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 р. у справі №240/18292/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 09.01.2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Покійним батьком при житті було повідомлено позивачу, що на виконання вказаного рішення суду по суті позовних вимог територіальний орган Пенсійного фонду України нарахував йому, однак не виплатив, 71 468,39 грн. (це він при житті з`ясував у пенсійному органі під час особистого прийому), тобто вказане рішення суду по справі № 240/18292/21 боржником виконане частково, а саме: на його виконання боржник здійснив лише нарахування [PERSON] коштів в сумі 71 468,39 грн, виплату яких до даного часу не провів. В судовому засіданні сторони не з`явились. Позивач в позовній заяві просить розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача направив відзив в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] \~від 07.03.2023\~року. (а.с.11) Також встановлено, що [PERSON] , як донька померлого, що підтверджується свідоцтвами про народження, а також свідоцтвами про укладення шлюбу (а.с. 7-8) є єдиним спадкоємцем за законом на його майнові права та майнові зобов`язання, що підтверджується довідкою Народицької державної нотаріальної контори від 03.06.2024 року № 255/01-16, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.11.2023 серії HCO №064793, Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 22.11.2023\~№ 74852627, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.03.2024\~серії НТА №452600\~та Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 01.03.2024\~№76045265. (а.с. 12-16) Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 р. у справі № 240/18292/21 зобов`язано Головне управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Житомирській області\~здійснити з\~09.01.2021\~року нарахування\~та виплату\~підвищення до\~пенсії [PERSON] \~як непрацюючому\~пенсіонеру,\~який проживає\~на території\~радіоактивного забруднення,\~у розмірі,\~визначеному статтею\~39\~Закону України\~"Про\~статус і\~соціальний захист\~громадян,\~які постраждали\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи",\~що дорівнює\~двом мінімальним\~заробітним платам\~(згідно\~із законом\~про Державний\~бюджет України\~на відповідний\~рік). Рішення суду від 21.01.2022 року по справі № 240/1892/21 боржником виконане частково, а саме: на його виконання боржник здійснив лише донарахування коштів в сумі 71 468,39 грн, виплату яких до даного часу не провів. Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1218\~Цивільного\~кодексу\~України (далі-ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227\~ЦК\~України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз статей 1218, 1219, 1227\~ЦК\~України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплати до пенсії). На підставі зібраних у справі доказів суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] , доплата до пенсії та додаткова пенсія належала спадкодавцеві та увійшла до складу спадщини, таким чином [PERSON] , як спадкоємець за законом має право на отримання донарахованої, але не отриманої частини пенсії її батька. У своїх рішеннях ЄСПЛ зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26 рішення від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», заява №\~63134/00). Висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №284/252/17 від 26 червня 2019 року та у справі №286/3516/16-ц від 27 березня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved