Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.04.2021 станом на 30.04.2024 у розмірі 75102,76 грн, яка складається з: 45439,08 грн заборгованість за кредитом; 29663,68 грн заборгованість по відсоткам; стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (скорочена назва АТ "А-Банк") зазначило, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим 20.04.2021 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач при підписанні договору підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення кредиту за зобов`язаннями у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2024 становить 75102,76 грн, з яких: 45439,08 грн - заборгованість за кредитом; 29663,68 грн - заборгованість за відсоткам. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК Українипри розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК Україниу разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст. ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 20.04.2021 між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У анкеті-заяві зазначені лише дані про особу позичальника та у ній не зазначено банківського продукту, який надається позичальнику, відсутні умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.04.2021, зі змісту якого вбачається, що станом на 30.04.2024 відповідач має заборгованість у розмірі 75102,76 грн, з яких: 45439,08 грн - заборгованість за кредитом; 29663,68 грн - заборгованість за відсоткам. В довідці, виданій АТ "А-Банк", зазначено, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку: [NUMBER] , строком дії до квітня 2028 року. З довідки за лімітами встановлено, що клієнту [PERSON] , станом на 01.09.2021 встановлено кредитний ліміт у сумі 47000,00 грн. Згідно з випискою по картці, [PERSON] регулярно використовував кредитні кошти для оплати товарів і послуг. Враховуючи наявність суми заборгованості за тілом кредиту, визначеної позивачем у розмірі 45439,08грн, яка підтверджена належними доказами, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 45439,08 грн. Щодо вимог позивача про стягнення відсотків, суд зазначає наступне. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20.04.2021, в позовній заяві посилався нап. 2.1.4.6.9 Умови та Правил надання банківських послуг та Тарифи банку, як невід`ємні частини кредитного договору, що за порушення строків сплати обов`язкового платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. До позовної заяви представник позивача надав Витяг з Умов та правила надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк", розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, та Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена». У анкеті-заяві від 20.04.2021, яка була підписана [PERSON] , відсутня інформація про вид банківської послуги, яку відповідач мав намір отримати, тип кредитної картки, кредитний ліміт, строк кредитування та відсоткову ставку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 дійшла висновку про те, що в даному випадку неможливо застосовувати до вказаних правовідносин положення ч. 1 ст. 364 ЦК України, оскільки Умови та правила, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком з часу виникнення спірних правовідносин й до звернення позивача до суду з даним позовом, що не виключає можливості долучення кредитором до позовної заяви витягу з Тарифів та Умов у будь-яких редакціях, найбільш сприятливих для задоволення позову. Отже, без наданих підтверджень про запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг та за відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про порядок та умови надання кредитних коштів та відсоткову ставку, долучені до матеріалів справи Умови та правила не можуть розцінюватись судом як стандартна (типова) форма, що встановлена укладеного із [PERSON] кредитного договору. Надані позивачем Умови та правила, враховуючи їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані позичальником. Лише факт безпосереднього підписання позичальником Умов та правил може свідчити про прийняття ним запропонованих йому умов кредитування. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони дійшли згоди та обумовили у письмовому вигляді кредитний ліміт, строк кредитування та процентну ставку. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, у вищезазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов і правил надання банківських послуг, оскільки зазначені Умови та правила становлять значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для їх розуміння. Таким чином, при укладенні договору з відповідачем банк не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та надав би можливість покласти на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог непідтверджено обставини правомірності нарахування відсотків закористування кредитому сумі 29663,68 грн, не доведено, на яких умовах між банком та позичальником була досягнута згода щодо плати за користування кредитом, а тому ця вимоги є безпідставною. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 45439,08 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1831,94 грн.

Outcome: partial