Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

22 квітня 2024 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №163500-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 29.08.2021 року у розмірі 103010,43 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.08.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем був укладений договір №163500-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 29.08.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №163500-КС-002 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Позивачем також направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6075, на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений відповідачем у анкеті та який відповідачем було введено/відправлено. Відповідно до договору кредит надається строком на 24 тижня, де першим днем є дата списання коштів з рахунку кредитодавця. Згідно з умовами договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксовано та становить 0,865196 процентів за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту становить 6450,00 гривень. Загальний розмір наданого кредиту становить 43000,00 гривень. Термін дії договору до 13.02.2022. Ориєнтовна загальна вартість наданого кредиту - 94560,00 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3590,91 процентів. Відповідно до п.2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачу кредиту та дня повернення кредиту, згідно графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором кредиту та перерахував грошові кошти у розмірі 43000,00 гривень на банківську карту позичальника № [NUMBER] , яка була вказана у анкеті. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконує не в повному обсязі, на виконання договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 8095,00 гривень. Станом на 10.04.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 103010,43 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 42040,94 гривень; суми прострочених платежів по процентах - 56819,04 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 4150,45 гривень. У добровільному порядку заборгованість відповідачем не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом та витрати по сплаті судового збору. 23.04.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. 02.06.2024 ухвалою суду витребувано від Акціонерного товариства «Сенс Банк» наступну інформацію: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 29.08.2021 по 13.02.2022 включно, як доказ у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», причини неявки в судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з пункту 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статтей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 29.08.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем був укладений договір №163500-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 43000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надається кредит становить 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: 0,86519600 відсотків в день, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 6450,00 гривень. Загальний розмір наданого кредиту: 43000,00 гривень. Термін дії договору: до 13.02.2022. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 94560,00 гривень, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3590,91 процентів. Відповідно до п. 5 Договору сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-6075. 29.08.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №163500-КС-002 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Позивачем також направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6075, на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений відповідачем у анкеті та який відповідачем було введено/відправлено. До вказаного договору додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта. З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення. Згідно витягу анкети клієнта з інформаційно - телекомунікаційної системи https.//mybizpozyka.com/ відповідачем вказано персональні дані, а також номер телефону [NUMBER] та номер банківської картки для перерахунку коштів № [NUMBER] . Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором кредиту та перерахував грошові кошти у розмірі 43000,00 гривень на банківську карту позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідками ТОВ «ФК «Елаєнс». Відповідно до наданої АТ «Сенс Банк» виписки по рахунку [NUMBER] за період з 29.08.2021 по 13.02.2022 відкритого на [PERSON] , відповідач активно користувався кредитними коштами, в тому числі частково вносив плату на погашення кредиту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 10.04.2024 заборгованість за договором №163500-КС-002 про надання кредиту від 29.08.2021 становить 103010,43 гривень, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 42040,94 гривень; суми прострочених платежів по процентах - 56819,04 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 4150,45 гривень. Наданий позивачем розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно пунктів 7, 10 Договору №163500-КС-002 про надання кредиту від 29.08.2021, позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Договору про надання кредиту та Правилами, текст, який розміщений на сайті Кредитодавця. Підписанням цього Договору позичальник підтвердив, що до укладання Договору, отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Укладення кредитного договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №163500-КС-002 від 29.08.2021. Аналізуючи розрахунок заборгованості, суд зазначає, що наявність здійснених платежів за кредитом, а саме період з 29.08.2021 по 13.02.2022, з метою виконання договору, чим [PERSON] вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору. Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved