Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та визнання права на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця. В позовній заяві вказує, що 20 квітня 1993 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке складається з земельних ділянок: розміром 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , вартістю 140650,00грн, та розміром 0,3500 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована, в [ADDRESS] , вартістю 137830,00грн. В подальшому [PERSON] , звернулася з заявою до Путильської нотаріальної контори про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви державний нотаріус [PERSON] відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Дана відмова обґрунтована тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно, що належить спадкодавцю. На підставі викладеного та з врахуванням позовних вимог просить суд визнати за нею право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця [PERSON] , шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією земельної ділянки: розміром 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , вартістю 140650,00грн, та земельної ділянки розміром 0,3500 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована, в [ADDRESS] , вартістю 137830,00грн. Загальна вартість спадкового майна складає 278480,00грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі та його довірителя, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, претензій до даної справи немає. Третя особа: в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, вирішення справи покладає на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , та її представник надали суду докази на підтвердження своїх доводів щодо вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та визнання права на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України /а.с.5/. [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №12/а.с.7/. За життя [PERSON] , 20 квітня 1993 року склала заповіт у якому заповіла своїй дочці [PERSON] , все своє майно, даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Путильської державної нотаріальної контори, [PERSON] та зареєстрований за №409./а.с.6/. Як видно з матеріалів справи, а саме з довідки Путильської селищної ради № 63 від 25.06.2024 року, про те, що земельна ділянка площею 0,60 га, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно рішення XVII сесії XXI скликання від 15 березня 1994року, 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в [ADDRESS] ) та 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] ).На земельні ділянки технічна документація не розроблялась, кадастрові номери не присвоювались, документація не видавалась/а.с.29/. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Путильської селищної ради від 24.04.2024року за №06-16/226 , про те, що гр. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , являється спадкоємцем майна після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] ./а.с./а.с.15/. Як видно з матеріалів справи, позивач звернулася із заявою до Путильської нотаріальної контори про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви державний нотаріус Кокарева Н.М. постановою від 04.07.2024 року за №177/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Дана відмова обґрунтована тим, що немає правовстановлюючих документів./а.с.12/. Як встановлено судом, спадкодавець за життя право власності на вищевказані земельні ділянки не реєструвала, державний акт на них не виготовлявся і кадастровий номер не присвоювався/а.с.49/. Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що, судом встановлено, що [PERSON] , яка є спадкоємцем за заповітом фактично прийняла спадщину, але при цьому не може зареєструвати спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, внаслідок чого порушуються цивільні права та інтереси спадкоємця (позивача), суд вважає, що необхідно відновити порушенні права та інтереси шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved