Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа. Стислий виклад позиції заявника: В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в період з 2008 року по 2024 рік працювала на посаді рентгенолога у Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та має право оформити пільгову субсидію. А тому зверталася до Управління пенсійного фонду з необхідними документами, однак при огляді документів було виявлено розбіжність у написанні дошлюбного прізвища у Дипломі серії ДР ВК №021463. Помилка допущена при оформленні диплому відповідним працівником, а саме при перекладі прізвища з російської мови на українську. Диплом видано « [PERSON] », при тому, що у свідоцтві про народження прізвище значиться на російській мові як « [PERSON] ». При оформленні пенсії інспектор пенсійного фонду роз`яснив про необхідність встановлення факту належності документа. Просить заяву задовольнити та встановити юридичний факт. Заяви (клопотання) учасників справи: 18.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла уточнена заява [PERSON] про встановлення факту приналежності документа. 18.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява заявника [PERSON] , у якій просила розгляд справи проводити без її участі. 30.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли пояснення представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Вандзьо Олександри Богданівни Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання 01.10.2024 року: - заявник [PERSON] - не з`явилася, про час, дату та місце розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі. В судовому засіданні 01.10.2024 року: - представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Полуліх Надія Ігорівна не заперечила щодо задоволення заяви про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено запис №182. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2008 року, [PERSON] та [PERSON] , 22.11.2008 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №586. 10.06.1998 року [PERSON] видано диплом серії [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] . У Додатку до диплома [NUMBER] , виданого 10.06.1998 року, відображеного підсумкові оцінки [PERSON] . Трудова книжка А [NUMBER] належить [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд дослідивши письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Важливе значення має вимога про обов?язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Як зазначає заявник в заяві, - встановлення факту, що має юридичне значення необхідно їй для оформлення пенсії. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до положень\~ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заявником надано достатньо доказів, якими доведено факт належності йому правовстановлюючого документу на право приватної власності на земельну ділянку, суд вважає аргументованим посилання заявника, що розбіжності в написанні імені виникли з технічних причин. Відповідно до ч. 5 ст.\~263\~ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені у заяві, обґрунтування вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи заявника знайшли своє підтвердження. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що вимоги є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved