Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Костін О.Ю. звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання заявника з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовано наступним. В обґрунтування вимог представник заявника зазначив, що з 2010 року [PERSON] проживав із [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, облаштовували спільне житло, мали спільний бюджет, відповідно до показань сусідів та родичів, зокрема, доньок [PERSON] (згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] від 30 березня 1993 року), [PERSON] (згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] ) та сусідкою [PERSON] , а також медичними картками амбулаторного хворого, на яких вказано спільну адресу проживання та деклараціями, в яких зазначено довіреною особою [PERSON] , у випадку настання екстренного випадку, [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина. [PERSON] померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис: 719. 02 липня 2024 року 2024 року представник [PERSON] [PERSON] через електронний сервіс «Електронний суд» подала до суду клопотання, в якому зазначила, що підтвердити викладені у заяві вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] можуть свідки [PERSON] ( [INFO] , паспорт запис № [NUMBER] , документ № [NUMBER] , орган, що видав, 6313, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , паспорт запис № [NUMBER] , документ № [NUMBER] , орган, що видав 6313, РНОКПП [NUMBER] , проживаючи за адресою: [ADDRESS] ). Представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. Свідок [PERSON] надав пояснення, відповідно до яких є знайомим [PERSON] та другом сім`ї [PERSON] з [PERSON] , підтвердив факт спільного проживання останніх однією сім`єю з 2010 року, зазначив про своє добре спілкування з доньками [PERSON] та [PERSON] , вказав на проведення дозвілля разом з [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до пояснень свідка [PERSON] останній є близьким другом сім`ї [PERSON] та [PERSON] , котрі з 2010 року спільно проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , з якими знайомий понад сім років. Свідок зазначив, що був присутнім на багатьох святах, які влаштовували заявник з [PERSON] , а також був присутнім на похованні [PERSON] . Заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гонтар Ю.С., у порядку заміщення приватного нотаріуса Адамової Л.А., засобами поштового зв`язку надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 315 ЦПК України. [PERSON] проживав із [PERSON] однією сім`єю починаючи з 2010 року за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, облаштовували спільне житло, мали спільний бюджет, відповідно до показань сусідів та родичів, зокрема, доньок [PERSON] (згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] від 30 березня 1993 року), [PERSON] (згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] ), а також медичними картками амбулаторного хворого, на яких вказано спільну адресу проживання та деклараціями [PERSON] № 0001-А55М-2ЕА0 та [PERSON] № 0001-КМММ-2ЕА0 , в яких останні взаємно зазначені довіреними особами, у випадку настання екстренного випадку. [PERSON] померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис: 719. Крім того, факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , в яких свідки підтвердили факт спільного проживання з 2010 року [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за адресою: [ADDRESS] , ведення останніми спільного бюджету та побуту. Показання свідків є послідовними, логічними та враховуються судом як належні, допустимі докази на підтвердження вимог заяви [PERSON] . З урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] проживав разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, за адресою: [ADDRESS] . На підставі п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. В силу ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з вимогами ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно з ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. […] Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , має для нього юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживав з померлою [PERSON] , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. З урахуванням наданих доказів, судом встановлено, що заявник [PERSON] проживав разом з [PERSON] на день її смерті однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, тому суд доходить висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] . Встановлення даного факту надає право заявнику [PERSON] щодо вирішення питання про відкриття спадкової справи після смерті померлої [INFO] [PERSON] , а також інших питань, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved