Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.10.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ФОП [PERSON] було укладено поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на автомобіль «DAF FT 95 XF 480» д.н.з. [NUMBER] оформлений Полісом № AO-0005923691. 26.09.2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «DAF FT 95 XF 480» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «AUDI А6», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно постанови Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2020 року, справа № 375/1299/20 дорожньо-транспортна пригода сталась у зв?язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, наслідком чого стало встановлення вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, тією ж постановою, встановлено що відповідач будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 2.3 Б, 210, ПДР та вчинив правопорушення. передбачене ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. На підставі угоди про розмір страхового відшкодування від 30.04.2021 року СК "Альфа Гарант" відшкодовано потерпілому [PERSON] 15 000 грн. На підставі викладеного, позивач просив позов задовольнити та ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про час та місце слухання справи, в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ФОП [PERSON] було укладено поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на автомобіль «DAF FT 95 XF 480» д.н.з. [NUMBER] оформлений Полісом № AO-0005923691. 26.09.2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «DAF FT 95 XF 480» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «AUDI А6», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно постанови Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2020 року, справа № 375/1299/20 дорожньо-транспортна пригода сталась у зв?язку з порушенням [PERSON] вимоги п.п. 10.1, 2.3 Б, 210 Правил дорожнього руху України, наслідком чого стало встановлення вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП. 26.09.2020 потерпілий [PERSON] звернувся до ТДВ СК "Альфа Гарант" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування На підставі угоди про розмір страхового відшкодування від 30.04.2021 року СК "Альфа Гарант", розрахунку страхового відшкодування згідно Угоди, страхового акту № ЦВ/20/6830, платіжної інструкції від 19.05.2021 № 17086 відшкодовано потерпілому [PERSON] 15 000 грн. Так, Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 1 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (ст.. 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (ст. 38). Відповідно до ст. 38.1.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України ), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи , відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно до ст. 38 Закону України "Про страхування ", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає за необхідним, стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 481, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved