Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO] ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.05.2024р.; копія свідоцтва від 17.01.2011р. на нерухоме майно; копія державного акту серії ЯИ №353374 від 31.12.2009р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,0841 га із кадастровим номером 5124110100:02:004:0100, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; витяг від 21.05.2024р. із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок; довідка Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.03.2024р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; звіт від 18.05.2024р. про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - померла [INFO] ; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 07.10.2024р.; копія заяви [PERSON] від 05.02.2024р. про прийняття спадщини; копія заяви [PERSON] від 08.02.2024р. про відмову від спадщини; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05.02.2024р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05.02.2024р.; копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.02.2024р. (дата заведення спадкової справи - 05.02.2024р.); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 01.10.2024р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються дітьми нині померлого [PERSON] . За життя [PERSON] належало наступне майно: житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , - на підставі свідоцтва від 17.01.2011р. на нерухоме майно; земельна ділянка площею 0,0841 га із кадастровим номером 5124110100:02:004:0100, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - на підставі державного акту серії ЯИ №353374 від 31.12.2009р. на право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 24.10.2023р. помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його діти - сторони у справі. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява про прийняття спадщини від 05.02.2024р. Відповідач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька, інші відповідачі взагалі до нотаріуса із будь-якими заявами щодо спадкового майна не звертались. Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти спадкового майна. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за прийняттям спадщини не звертались, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мали, на спадщину не претендують, позовні вимоги визнали в повному обсязі. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані земельну ділянку та житловий будинок, про що 14.05.2024р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу оригінали документів (щодо земельної ділянки та житлового будинку) позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку - при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі правовстановлюючого документу нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті батька позивачки це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельну ділянку та жилий будинок, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті батька у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові об`єкти нерухомого майна. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, а також по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання документів на землю, будинок, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved