Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

06 грудня 2023 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява (з урахуванням уточненої позовної заяви) представника позивача [PERSON] - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 203163,31 гривень. В обґрунтування позову позивач вказала, що з 23.08.2003 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований відділом РАГС Заводського РУЮ м.Запоріжжя, актовий запис №224. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Аліменти на утримання сина були стягнуті рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя №2-3457/07. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2010 у цивільній справі №2-1525/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 26.08.2009 постановою Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №11464251 на підставі виконавчого листа №2-3457 виданого 28.09.2007 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . В провадженні Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №59334075, відповідно до якого [PERSON] станом на 14.11.2023 мав заборгованість по аліментам у розмірі 203163,31 гривень. Згідно з розрахунком заборгованості за виконавчим провадженням №5933407 відповідачем за період з липня 2016 по липень 2023 не було внесено жодного платежу в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку із чим виник борг у розмірі 203163,31 гривень. Сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. 07.06.2021 постановою заступника начальника відділу Заводського відділу держави виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколенко С.М. було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] 01.07.2021 позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З 13.06.2023 [PERSON] став повнолітнім у зв`язку із чим з липня 2023 аліменти не нараховувались. Все життя відповідач матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надавав. Позивач вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, має право на стягнення неустойки (пені) з відповідача за несвоєчасну сплату аліментів, у зв`язку з чим звернулась до суду із цим позовом. Позивачкою наданий розрахунок суми та строків несплати аліментів. Розмір пені за період з 30.06.2016 по 14.11.2023 становить - 1203163,31 гривень. Просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів у розмірі 203163,31 гривень та судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000,00 гривень. 07.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Петров Г.М. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, на фіксації судового процесу не наполягав. Відповідачем у встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, розрахунок заборгованості по сплаті аліментів не оспорений, заперечень щодо розрахунку пені або контрозрахунку також не подано. Суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі матеріалів справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 23.08.2003 року, який зареєстрований відділом РАГС Заводського РУЮ м.Запоріжжя, актовий запис №224. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя №2-3457/07 від 28.09.2007 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2010 у цивільній справі №2-1525/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 26.08.2009 постановою Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №11464251 на підставі виконавчого листа №2-3457 виданого 28.09.2007 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . В провадженні Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №59334075, відповідно до якого [PERSON] станом на 14.11.2023 мав заборгованість по аліментам у розмірі 203163,31 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданого державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) станом на 31.07.2023 року заборгованість відповідача перед позивачкою по аліментам на утримання неповнолітньої дитини за виконавчим листом №2-3457/07 виданим 28.09.2007 Ленінським районним судом м.Запоріжжя за період з липня 2016 по липень 2023 становить 203163,31 гривень. Розрахунок заборгованості відповідачем не оскаржений. Сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. 07.06.2021 постановою заступника начальника відділу Заводського відділу держави виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколенко С.М. було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] 01.07.2021 позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З 13.06.2023 [PERSON] став повнолітнім у зв`язку із чим з липня 2023 аліменти не нараховувались. Таким чином, протягом тривалого часу відповідач належним чином не виконував рішення суду та вимоги державного виконавця, внаслідок чого має заборгованість за період з 30.06.2016 по 31.07.2023 у розмірі 203163,31 гривень. Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Розмір пені за місячним платежем розраховується шляхом помноження заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж), на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помноження та один відсоток, (за формулою: заборгованість за місяць помноженою на кількість днів прострочення та помноженою на 1 %.). Аналогічно обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року (справа N 14-616цс18). При виборі\~і застосуванні\~норм права\~до спірних\~правовідносин,\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені у\~постановах Верховного\~Суду відповідно\~до вимог ч. \~ \~ \~ \~4ст. 263 ППК України. Відповідно до Розрахунку пені на заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , за виконавчим провадженням ВИ N59334075 станом на липень 2023 року становив 203 163,31 грн. Розрахунок зроблений позивачем за наведеною формулою: Постановою від 25.04.2018 № 572/1762/15-ц Верховним Судом Великою Палатою було роз`яснено наступне: Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?р= (Al?l %?Q1)+ (A2?l %?Q2)+(An?l %?Qn), де: ?р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Позивачем разом\~із позовною\~заявою наданий\~розрахунок заборгованості,\~який було\~складено за\~вищезазначеною \~формулою,\~де заборгованість\~пені по\~аліментам складає 203163,31 гривень. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладений обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства та обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 203163,31 гривень. Щодо стягнення судових витрат заявлених позивачкою суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 134 ЦПК України). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частиною 3 вказаної статті зазначається, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 14.08.2023 між [PERSON] та АБ «Юрконсалт» Геннадія Працевитого» було укладено договір про надання правової допомоги. Пунктом 3.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги визначено, що розмір гонорару визначається та сплачується за погодженням сторін та викладається в додатку (додатковому договорі) до цього Договору. Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 14.08.2023 р., було доручено вчинити в інтересах Клієнта (Позивача) дії щодо захисту інтересів клієнта щодо представництва та захисту клієнта у судовій справі за позовом про стягнення суми індексації аліментів, неустойки (пені) за прострочення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Пунктом 2 додаткового договору від 14.08.2023 визначено орієнтовну вартість послуг: написання позовної заяви про стягнення індексації розміру аліментів, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - 6000,00 гривень, участь адвоката в судовому засіданні - 1500,00 гривень. Пунктом 4.1., 4.2 додаткового договору визначено, що оплата послуг адвоката здійснюється не пізніше 10 днів після набрання рішенням суду законної сили. В зв`язку з наданням адвокатом клієнту правової допомоги, між сторонами були підписані відповідні акти надання правової допомоги, та виставлені рахунки на їх оплату, а саме 6000,00 гривень за складення позовної заяви. Враховуючи, що позивачка не є фахівцем в області права та не має можливості самостійно вирішити питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд вважає можливим стягнути витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2031,63 гривень, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» при зверненні до суду з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Доказів того, що відповідач має пільги щодо сплати судового збору суду не надано.

Outcome: approved