Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

В травні 2024 року позивач Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Комунальний заклад Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Біла Церква, в якому просила: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх їх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; 3) прийняти рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок малолітньої [PERSON] , [INFO] , відкритий у відділенні банку України, та зобов`язати законного представника дитини відкрити у відділенні банку України її особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Позов обґрунтовано тим, що малолітня [PERSON] фактично залишилася без батьківського піклування у зв`язку з тим, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] не забрали дитину з пологового будинку. Мати дитини [PERSON] написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 28 листопада 2023 року. Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради з`ясовано, що мати дитини [PERSON] перебуває в шлюбі з громадянином [PERSON] , вони зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Батьки дитини не отримали медичного свідоцтва про народження дитини та не зареєстрували народження дитини. Народження дитини було зареєстровано на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 11 грудня 2023 року № 867 «Про реєстрацію народження малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування». Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 Сімейного кодексу України від 12 грудня 2023 року № 00042681757, виданий Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)). На підставі направлення Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 04 грудня 2023 року № 56 малолітня [PERSON] , [INFO] , була направлена до комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква». Згідно з рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 26 грудня 2023 року за № 1052 «Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та її влаштування» малолітній було надано відповідний статус та влаштовано до закладу. Мати дитини [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву, в якій надає згоду на усиновлення своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] не надав ніяких заяв стосовно дочки, на зв`язок із працівниками служби у справах дітей не виходив. Службою у справах дітей надсилався за адресою реєстрації [PERSON] рекомендований лист про необхідність забрати дитину із закладу. На адресу служби прийшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення адресату особисто. Згідно з інформацією комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» від 14 травня 2024 року № 264 за час перебування дитини з 12 грудня 2023 року по теперішній час батьки малолітньої [PERSON] та [PERSON] за період перебування дитини в закладі не виконували своїх батьківських обов`язків, жодного разу не відвідали свою дитину, не цікавилися її життям та станом здоров`я. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2024 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 09 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. Судом 27.09.2024 року за вх..№50092 отримано заяву, в якій представник Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Онищенко Н.В. просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідачі, які належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористалися, в судове засідання повторно не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Третя особа в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. Судом 27.09.2024 року за вх.. №50091 отримано заяву, в якій представник КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» Наталія Михайлюк просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.3) [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління управління у Київській області 11.05.2016 року, актовий запис №332, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.6) Мати дитини [PERSON] написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 28 листопада 2023 року, та відмовилася забрати дівчинку у зв`язку з тим, що не має матеріальної можливості виховувати дитину та має тяжку хворобу, у зв`язку з чим був складений закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 28 листопада 2023 року. (а.с.7-8) Народження дитини [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 11 грудня 2023 року за № 867 «Про реєстрацію народження малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування». (а.с.9) Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 12 грудня 2023 року за № 00042681757, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини 1 статті 133 Сімейного кодексу України. (а.с. 5) Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 26 грудня 2023 року № 1052 «Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та її влаштування» малолітній [PERSON] , [INFO] , надано відповідний статус та влаштовано до закладу, у зв`язку з тим, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] не забрали дитину з пологового будинку. (а.с.10) Малолітня [PERSON] , [INFO] , була зарахована до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» з 12.12.2023 року на підставі направлення Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 04.12.2023 року № 56, що підтверджується наказом №166 від 12.12.2023 року. (а.с.11) Згідно з заявою від 23 січня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Тимошенком М.М., зареєстрованої в реєстрі за № 80, [PERSON] надала заяву, в якій надає згоду на усиновлення своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . (а.с.12) Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради надсилався за адресою реєстрації батька дитини [PERSON] лист від 26.01.2024 року за №232/04-04 про необхідність забрати дитину із закладу КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква». Даний лист було вручено адресату особисто 14.02.2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.13) З листа КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» від 14 травня 2024 року за № 264 вбачається, що за час перебування дитини з 12 грудня 2023 року по теперішній час батьки малолітньої [PERSON] та [PERSON] за період перебування дитини в закладі не виконували своїх батьківських обов`язків, жодного разу не відвідали свою дитину, не цікавилися її життям та станом здоров`я. (а.с.14) Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 17.06.2024 року, виданого КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2», [PERSON] , [INFO] , є здорова. (а.с.35) Також судом встановлено, що за час перебування дитини з 12 грудня 2023 року по теперішній час батьки малолітньої [PERSON] та [PERSON] за період перебування дитини в закладі не виконували своїх батьківських обов`язків, жодного разу не відвідали свою дитину, не цікавилися її життям та станом здоров`я, що підтверджується листом КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» від 02 серпня 2024 року за № 367. (а.с.34) Відповідно до Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 13.08.2024 року за №656 «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітньої дочки [PERSON] », орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання малолітньої дочки, що є правовою підставою для позбавлення їх батьківських прав. Позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дитини. (а.с.50) Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України ). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року ( справа № 631/2406/15-ц провадження № 61-36905св18 ). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Як встановлено судом, відповідачі не забрали дитину з пологового будинку та протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. За наведених вище підстав суд прийшов до переконання, що відповідачі по справі, в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в інтересах дитини, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, згідно з частиною першою статті 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі - ч.1 ст. 184 СК України. Приймаючи до уваги те, що позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх їх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини відкритий у банківській установі, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за доцільне вказану позовну вимогу задоволити. Судове рішення в частині сплати аліментів за один місяць, відповдіно до статті 430 ЦПК України підлягає до негайного виконання. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Законом України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Також, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 6 Законом України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені та позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави у розмірі 1211,20 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved