Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого станом на 01 січня календарного року, щомісячно, починаючи стягувати з дня подання цього позову і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.02.2021 між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). У шлюбі у них народились дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участі у його вихованні, проживає окремо. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 червня 2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 12 липня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково, в розмірі 1/10 частки всіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування поданого відзиву вказує, що проходить військову службу в Службі безпеки України із 07.08.2010 та має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 17.06.2024 № 694. В добровільному порядку щомісяця сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 5000 грн щомісяця, що становить 1/10 частину доходу. До травня 2024 року військову службу проходив в Управлінні служби безпеки України в Житомирській області та щомісячний дохід становив 43 247,01 грн, а з травня 2024 року проходить службу в Донецькій області м.Краматорськ та щомісячний дохід становить 52 078,32 грн. У м.Краматорську Донецької області не забезпечений будь-яким житлом, тому змушений його орендувати. Згідно укладеного 08.05.2024 договору оренди квартири [ADDRESS] , орендна плата щомісячно складає 12 000 грн, також додатково сплачує усі комунальні послуг. Крім того, має забезпечувати свої власні потреби та додаткові витрати на пальне, ремонт транспортного засобу, одяг у зв`язку із службовою необхідністю. В свою чергу, позивачка є фізичною особою підприємцем, проживає у квартирі його матері - [PERSON] , та витрати на утримання квартири не несе. 1/10 частина його заробітку наразі складає 5 207,80 грн, що вдвічі перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. 23 липня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій остання просить позов задовольнити в повному обсязі. В поданій відповіді на відзив позивач додатково вказала, що до моменту винесення судом ухвали по цій справі відповідач не допомогав у вихованні дитини, кошти на розвиток та життєдіяльність дитини не надавав. Згідно з річною податковою декларацією платника єдиного податку ФОП обсяг її доходу за 2023 рік не перевищував 20 000 грн. Не заперечує, що з сином проживає в квартирі свекрухи, однак комунальні послуги сплачує самостійно. Вважає не справедливим призначення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/10 частки з усіх видів доходів відповідача, адже 5 000 грн недостатньо для забезпечення нормальної життєдіяльності дитини. 26 липня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача - адвоката Дмитренко І.Б. надійшли заперечення, в яких вказала, що твердження позивачки про сплату комунальних послуг є неправдивими. Зазначила, що [PERSON] повністю несе витрати на утримання сина за власною ініціативою. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Дмитренко І.Б. в судовому засіданні заперечувала щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки доходу, просила задовольнити позов частково та стягнути аліменти у розмірі 1/10 частки заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20 лютого 2021 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що в книзі реєстрації шлюбів зроб лено відповідний актовий запис № 206. У відповідності до наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Маликова 20» від 25 квітня 2024 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та її син [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами (довідки від 24.08.2022 № 1826-7501236326 та № 1826-7501236327). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається із доданих представником відповідача документів, відповідач по справі [PERSON] проходить військову службу в Службі безпеки України з 07.08.2010, має статус учасника бойових дій та отримав дохід за квітень, березень 2024 року в сумі 107 446 грн, за травень 2024 року в сумі 52 871,39 грн (довідка №694 від 17.06.2024, довідка про доходи №15/111 від 17.06.2024, довідка про доходи №57/85-4424 від 19.06.2024). [PERSON] , яка працює фізичною особою-підприємцем, отримала дохід за 2023 рік в сумі 20 000 грн (податкова декларація платника єдиного податку) та 30 320 грн (податкова декларація про майновий стан і доходи). В 2024 році отримала соціальних виплат в розмірі 12 580 грн. Відповідач, згідно досліджених судом виписок про зарахування коштів, добровільно надавав кошти на утримання дитини (в різних сумах в період з листопада 2023 року по травень 2024 року), чого не заперечувала в судовому засіданні позивачка. У відповідності до договору оренди квартири №1 від 08.05.2024 відповідач орендує квартиру [ADDRESS] , орендна плата щомісячно складає 12 000 грн (п.5.1 договору). Наявність у [PERSON] права власності на нерухоме майно судом не встановлено. З урахуванням всіх встановлених обставин у цій справі та наданих сторонами доказів, дотримання принципу рівності обов`язку батьків щодо утримання дітини, відсутності відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідача та наявності на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, відсутності доказів на підтвердження інших зазначених відповідачем витрат, суд дійшов висновку про можливість сплати [PERSON] та присудження на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із позовом 25 квітня 2024 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати. Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved