Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що, відповідно до\~наказу Нікопольського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 30\~грудня 2020\~року \~у справі\~№ 182/7169/20,\~судом вирішено\~стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~його доходу\~(але\~не менше\~ніж 50\~%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку)\~щомісячно,\~починаючи з\~10\~грудня 2020\~року та\~до повноліття\~дитини.Однак, відповідач навмисно ухиляється від сплати аліментів, працює нелегально, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Внаслідок цього, на 01 вересня 2023 року за ним утворилася заборгованість з виплати аліментів в сумі 114\~175 грн. 58 коп.. Згідно з ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) вказано, що при здійсненні часткових платежів аліментів, грошові кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості - на погашення платежу за поточний місяць. Враховуючи, визначений Верховним Судом механізм розрахунку пені від суми несплачених аліментів, розмір пені у зв`язку із несплатою аліментів відповідачем становить 570\~452 грн. 72 коп. За подібних умов, Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 754/4461/21 висловився про те, що, встановивши, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, Верховний Суд вважає за необхідне застосувати положення статті 196 СК України та стягнути з боржника пеню у зв`язку із несплатою ним аліментів у розмірі, що дорівнює розміру заборгованості по аліментам. У зв`язку із цим, враховуючи те, що розмір пені за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами відповідача, розмір пені, у зв`язку із несплатою ним аліментів, слід визначити у розмірі, що не перевищує 100 відсотків самої заборгованості по аліментам 114\~175 грн. 58 коп., який представник позивача й просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] . Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.9-10). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом на подання відзиву не скористався, будь-які заяви на адресу суду від нього не надходили. Конверт, який був направлений за адресою його місця проживання та перебування, повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.13). Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причи, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка, згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України,\~є частиною національного законодавства України та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п.1 ст.6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п.52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п.40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступного. Як встановлено судом, судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року у справі № 182/7169/20 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) щомісячно, починаючи з 10 грудня 2020 року та до повноліття дитини. Як вбачається з довідки та розрахунку, складеного Нікопольським відділом\~державної виконавчої\~служби у\~Нікопольському районі\~Дніпропетровської області\~служби Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Одеса),заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 вересня 2023 року становить суму в розмірі 114\~175 грн. 58 коп. (а.с.4). Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача [PERSON] , в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення пені, долучила розрахунок, складений на підставі довідки про заборгованість зі сплати аліментів, у відповідності до якого розмір пені становить 570\~452 грн. 72 коп. (а.с.2). Згідно ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, в даному випадку, приписами ч.1\~ ст.196 СК України\~ встановлено, що максимальний розмір пені обмежується 100 % розміру заборгованості зі сплати аліментів. Відтак, сума пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням приписів ч.1\~ст.196 СК України,\~обмежується розміром заборгованості зі сплати аліментів та становить 114\~175 грн. 58 коп. Враховуючи вищевикладене та інтереси дитини, з огляду на те, що батько виконує свій обов`язок по утриманню дитини неналежним чином, аліменти не сплачує, внаслідок чого дитина не отримує встановленого матеріального забезпечення з боку відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки суму в розмірі 114\~175 грн. 58 коп., що відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 073 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved