Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16.04.2018 року між сторонами був укладений Договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 18 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 15.01.2024 року утворилась заборгованість за кредитом у загальному розмірі 15 178,43 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, оскільки ним було сплачено частину боргу в сумі 8 206,43 грн., а також надав суду виписку про рух коштів по своєму картковому рахунку «Monobank» від 16.09.2024 в рахунок, якої 27.02.2024 нараховано і судові витрати у сумі 3 028 грн. Крім того, [PERSON] просив врахувати його скрутне матеріальне становище, те що він безробітній та при ухваленні рішення розстрочити залишок боргу. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності її учасників. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16.04.2018 року між сторонами був укладений Договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 18 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 15.01.2024 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 15 178,43 грн. яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 178,43 грн. Під час розгляду справи, відповідачем було сплачено в рахунок заборгованості кошти у сумі 8 206,43 грн. Відповідно до виписки про рух коштів по картці від 16.09.2024 року [PERSON] , сума зарахувань на картку за період з 01.01.2024 по 16.09.2024 склала 8 206,43 грн., сума заборгованості станом на 16.09.2024 складає 10 000 грн., враховуючи судові витрати по цій справі у розмірі 3 028 грн., які 27.02.2024 року були нараховані банком до загальної суми заборгованості. Тобто на момент вирішення справи залишок боргу відповідача перед позивачем щодо заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.04.2018 року становить 6 972 грн. (15 178,43 - 8 206,43). Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи часткову сплату боргу, суд вбачає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.04.2018 року станом на 16.09.2024 року у загальному розмірі 6 972 грн та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Суд не вбачає підстав включати до заборгованості [PERSON] розмір судових витрат, нарахованих йому позивачем 27.02.2024 року до загальної суми заборгованості, оскільки доля судових витрат вирішується судом в порядку ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028 грн. Крім того відповідачем заявлено клопотання про розстрочення виконання цього рішення суду на десять місяців. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. [PERSON] просив суд розстрочити виконання рішення суду. При вирішенні цього клопотання суд враховує визнання позову відповідачем, його майновий і сімейний стан та вважає правильним розстрочити йому виконання рішення строком на десять місяців щомісячними платежами у розмірі 1000 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial