Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~В вересні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 15 лютого 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №91. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем разом не проживають і не підтримують подружніх відносин близько двох років, спільного господарства не ведуть. Спільне життя у них не склалося в силу несумісності характерів, часто виникали суперечки та сварки. Подружні відносини фактично розірвано, втрачено взаєморозуміння та довіру. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо з червня місяця, сім`я існує формально. Надалі підтримувати сімейні відносини немає сенсу, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Тому позивачка просить шлюб розірвати, неповнолітніх доньок залишити проживати з нею. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, при подачі позову просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 15 лютого 2014 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №91. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, втрачено взаєморозуміння та довіру. Подружні відносини сторін фактично припинені, проживають окремо з червня місяця. Спільного господарств не ведуть. Надалі підтримувати сімейні відносини немає сенсу, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітніх доньок сторін, суд залишає проживати з матір`ю.

Outcome: approved