Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 жовтня 2010 року Сусідовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя не склалося через розбіжність у характерах, різні погляди на сімейне життя та постійні непорозуміння, що в результаті призвело до припинення шлюбних відносин; вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім і проживає із матір`ю; подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин три роки, збереження сім`ї неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у зверненні до суду, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки примирення неможливе і вживати заходів для цього не потрібно, так як шлюб носить формальний характер вже майже чотири роки. Стосовно сина [PERSON] просила одночасно вирішити питання залишити проживати із матір`ю, оскільки в основному вони проживають у Німеччині та всюди необхідно згоду батька. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували 30 жовтня 2010 року в Сусідовицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області; від цього шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім; спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та постійні непорозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, які подружжям не підтримуються більше трьох років. Позивач наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. З`ясувавши обставини справи під час розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із звернення позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються три роки. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі №200/952/18 зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу; лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Тому, із урахуванням вимог наведених норм, аналізуючи зібрані докази та матеріали справи, які не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, позицій учасників про те, що вони дійшли згоди, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до переконання визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] із матір`ю, - позивачем по справі, що не позбавляє батька [PERSON] права та можливості особистого спілкування з сином, обов`язку брати участь в його утриманні та вихованні. Також при наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved