Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує позов тим, що відповідно до укладеного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 27.12.2023 року кредитного договору №479943-КС-003 [PERSON] отримав від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» кредит у розмірі 7000 грн. Згідно умов договору відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом (1,15407143 процентів за кожен день користування кредитом). Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, здійснив лише часткову оплату на суму 5540 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 24867,38 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 7000 грн.; сума прострочених платежів по процентах - 17867,38 грн., сума прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 24867,38 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився, судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. (Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) Отже, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача у позовній заяві та клопотанні зазначив, що не заперечує проти заочного рішення. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю ««БІЗНЕС ПОЗИКА»» та [PERSON] уклали між собою договір №49943-КС-003 від 27.12.2023 року про надання кредиту в розмірі 7000 грн. /а.с.16-20, 21-25, 26-30/ Строк надання кредиту 24 тижні (п.2.3 договору). Строк дії договору встановлено до 12.06.2024 року (п.2.7 договору). Умовами договору (п.2.4) передбачена процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15407143, фіксована. Сторони у п.3.2.3 договору погодили графік платежів із застосуванням зниженої процентної ставки. Договір укладено в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором UA-8474, що підтверджується візуальною формою. /а.с.31-32/ Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20,у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20. Факт надання кредитних коштів в сумі 7000 грн. підтверджується інформаційною довідкою з даними транзакції, згідно якої кошти перераховано 27.12.2023 на платіжну карту OSCHAD BANK, зазначену в анкеті клієнта, через платіжний сервіс Platon. /а.с.32, 33/ Позичальник взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору у встановленому порядку та встановлені строки. (п.4.2 договору) Пунктом 3.5 договору передбачено порядок виконання зобов`язання у разі недостатності суми здійснення платежу: - у першу чергу сплачується прострочена сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; - у другу чергу сума кредиту та проценти за користування кредитом; - у третю чергу неустойка та інші платежі. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Відповідач порушив умови кредитного договору, покладені на нього обов`язки щодо своєчасного і повного погашення кредиту та процентів належним чином не виконував. Починаючи з 27.12.2023 і станом на 25.06.2024 року утворилась заборгованість в сумі 24867,38 грн. (з яких 7000 грн. заборгованість за кредитом, 17867,38 грн. заборгованість по відсотках), що підтверджується розрахунком заборгованості. /а.с.10-11/ З наданого розрахунку заборгованості убачається, що розрахунок заборгованості проведено поза межами строку дії кредитного договору. Так, строк дії договору встановлено до 12.06.2024 року (п.2.7 договору). Натомість розрахунок заборгованості проведено станом на 25.06.2024. Втім, це не вплинуло на розмір заборгованості, оскільки фактично з 12.06.2024 року нових нарахувань плати за користування кредитом не здійснювалось і сума залишилась сталою. Таким чином, заборгованість нарахована в межах строку дії кредитного договору. Заборгованість позичальником не погашена. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved