Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтував тим, що у провадженні Великоолександрівського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №74343501 з виконання виконавчого листа № 766/20605/19, виданий 23.03.2021 року Херсонським міським судом Херсонської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 11.10.2019 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. Дане рішення суду оскаржено до Херсонського апеляційного суду, постановою якого від 09.02.2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Позивачем сплачувалися аліменти відповідно до зазначеного рішення суду до 30 червня 2022 року (строк закінчення навчання [PERSON] згідно із рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2020 р. та постанови Херсонського апеляційного суду від 09.02.2021 року). В матеріалах виконавчого провадження № 74343501 міститься довідка №62 від 16.10.2023 року Херсонського національного технічного університету, згідно з якою [PERSON] 03.09.2023 р. зараховано на І курс другого (магістерського) рівня вищої освіти денної форми навчання факультету інтегрованих технологій, термін закінчення навчання 31.12.2024 р. Відповідно до розрахунку заборгованості по ВП № 74343501 № 22.2/20321 від 04.06.2024 р. утворилась заборгованість у розмірі 10 809, 50 грн. У зв`язку із вторгненням російських військових до с. Залізного Порту Скадовського району Херсонської області, де на той час проживав [PERSON] разом із сім`єю, позивачу довелось залишити свій будинок, інше набуте майно та виїжджати на підконтрольну Україні територію задля збереження свого життя та родини. [PERSON] перебував на обліку управління як одержувач допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2022 року по 31.08.2022 року. Наразі позивач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста комунального закладу «Кіровоградський обласний кардіологічний диспансер» від 31.07.2023 р. [PERSON] встановлено діагноз: ВВС: стеноз легеневої артерії І ст. В період часу з 18.08.2023 року по 28.08.2023 року позивач перебував у стаціонарному відділенні комунального некомерційного підприємства «Обласний клічний кардіологічний центр Кіровоградської обласної ради» із діагнозами: ВВС:Стеноз легеневої артерії І ст. Феномен СLC (по Холтер моніт ЕКГ (24.08.2023); вкорочення інтервалу PQ 0,09-0,11) НБПНПГ. Легенева гіпертензія І ст. (р(ЛА)-32мм рт.ст.). Гіпертонічна хвороба І ст., 2 ступ, КВР 3.СН І(зі збереженою ФВ-70%) ФК ІІ. Відповідно до Виписки епікріз із медичної карти стаціонарного хворого №2520 з 18 березня 2024 р. по 21 березня 2024 р. [PERSON] перебував у стаціонарному відділенні комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня швидкої медичної допомоги Кропивницької міської ради» із діагнозом: ЖКХ. Гострий калькульозний холецистит. У зв`язку з наявністю вище перелічених хвороб [PERSON] не може працевлаштуватися за місцем проживання. До вторгнення російських військових на територію України 24.02.2022 року позивач вирощував огородину на земельній ділянці біля дому у с. Залізний Порт і від продажу мав дохід. Наразі [PERSON] не має матеріальної можливості підтримати свою повнолітню доньку [PERSON] та сплатити заборгованість по аліментам. Таким чином, заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 10 809, 50 грн. утворилась через втрату майна (житлового будинку разом із земельною ділянкою), яке на даний час перебуває у тимчасово окупованому с.Залізному Порту Скадовського району Херсонської області. Також через перелічені вище хвороби позивач немає можливості працевлаштуватися і сплачувати аліменти. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 197 СК України є підстави для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 10809,50 грн. У зв`язку з цим, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10809,50 грн. Ухвалою суду від 27.06.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 04.10.2024 року представник відповідача [PERSON] надала до суду відзив. Згідно відзиву, відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Відповідач вважає що обставини, на які позивач посилається в позовній заяві, не можуть бути підставою для звільнення його виконувати свої батьківські обов`язки щодо сплати заборгованості по аліментах. Тим паче, що сума заборгованості не досить велика. Медичні документи, що подані позивачем на підтвердження його хвороби, не містять висновків лікарів щодо встановлення заборони позивачу працювати взагалі. Й статус інваліда позивачу не надано. Тому, твердження позивача, що він не може працевлаштуватися за місцем проживання, ні чим не підтверджене, окрім його власного небажання. Донька позивача продовжує навчання у Херсонському національному технічному університеті, на підтвердження чого надаю договір № 106-182/23 від 02.09.2023 року та договір №349 від 05.09.2023 року, строк навчання - до 01.07.2025 року. Вартість навчання, що визначена договором №349 від 05.09.2023 року, становить: за 2023-2024 роки 17550,00 грн., за 2024-2025 роки 8775,00 грн. Відповідачем в повному обсязі сплачена вартість навчання доньки за 2023-2024 роки у сумі 17550,00 грн., що підтверджується квитанцією від 23.11.2023 року. Оплата за навчальні 2024-2025 роки не проведено, у зв`язку з відсутністю фінансової можливістю відповідача, оскільки остання тимчасово втратила працездатність через перенесену складну операцію. Також, на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Діюче законодавство України покладає рівний обов`язок на обох батьків щодо утримання своїх повнолітніх дітей. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить відмовити у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Великоолександрівський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати заборгованості за аліментам, в повному обсязі. Ухвалою суду від 07.10.2024 року клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву задоволено, визнано причини пропуску строку на подання відзиву поважним та поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк. 08.10.2024 року позивач надав до суду відповідь на відзив, згідно якої відповідач не згоден з доводами відповідача. [PERSON] не долучила жодного доказу, який би підтверджував наявність робочого місця за місцем фактичного проживання позивача (Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Обознівка), на якому міг працювати [PERSON] із його захворюваннями і він від нього відмовився. Твердження відповідача про те, що позивачем сплачено гонорар адвокату у зв`язку із розглядом даної справи є припущенням. Зі змісту відзиву вбачається, що [PERSON] в повному обсязі сплачена вартість навчання доньки за 2023-2024 роки у сумі 17550,00 грн., що підтверджується квитанцією від 23.11.2023 року. Проте згідно із цією квитанцією за навчання сплачено саме донькою відповідача та позивача [PERSON] . У період часу з 2019 - 2022 рр. [PERSON] сплачено аліменти у розмірі 42 012 грн. Невідомо з яким саме, коштів сплачено за навчання їхньої доньки. На утриманні позивача також перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2020 р. у справі № 766/20605/19. Відповідачем не спростовано втрата житла позивачем на тимчасово окупованій території України. [PERSON] не відмовляється за наявності можливості виплачувати аліменти до 23 років своїй доньці [PERSON] . Проте у зв`язку з непередбаченими обставинами та вторгненням на територію України військових Російської Федерації позивач наразі немає можливості їх сплачувати. Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 197 СК України [PERSON] має законні підстави на звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2020 року у справі №766/20605/19, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн з індексацією, відповідно до закону щомісячно, починаючи стягнення з 11.10.2019 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. Постановою Херсонського апеляційного суду від 09.02.2021 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2020 року залишено без змін. Відповідно до довідки від 16.10.2023 року №62, виданої Херсонським національним технічним університетом, [PERSON] 03.09.2023 р. зараховано на І курс другого (магістерського) рівня вищої освіти денної форми навчання факультету інтегрованих технологій, термін закінчення навчання 31.12.2024 р. Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста комунального закладу «Кіровоградський обласний кардіологічний диспансер» від 31.07.2023 року [PERSON] встановлено діагноз: ВВС: стеноз легеневої артерії І ст. В період часу з 18.08.2023 р. по 28.08.2023 р. позивач перебував у стаціонарному відділенні комунального некомерційного підприємства «Обласний клічний кардіологічний центр Кіровоградської обласної ради» із діагнозами: ВВС:Стеноз легеневої артерії І ст. Феномен СLC (по Холтер моніт ЕКГ (24.08.2023); вкорочення інтервалу PQ 0,09-0,11) НБПНПГ. Легенева гіпертензія І ст. (р(ЛА)-32мм рт.ст.). Гіпертонічна хвороба І ст., 2 ступ, КВР 3.СН І(зі збереженою ФВ-70%) ФК ІІ, що підтверджується також Випискою № 3121 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] . Також встановлений [PERSON] діагноз: ВВС: стеноз легеневої артерії І ст., що підтверджується такими документами: довідкою військової лікарської комісії № 702 від 30.08.2023 р., карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного [PERSON] від 30.08.2023 р., висновком лікаря від 30.08.2023 р. Відповідно до Виписки епікріз із медичної карти стаціонарного хворого №2520, з 18 березня 2024 р. по 21 березня 2024 р. [PERSON] перебував у стаціонарному відділенні комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня швидкої медичної допомоги Кропивницької міської ради» із діагнозом: ЖКХ. Гострий калькульозний холецистит. Відповідно до довідки № 1812/03/11-8 від 22.05.2024 року Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Жмеринської міської ради Вінницької області, [PERSON] перебував на обліку управління, як одержувач допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2022 р. по 31.08.2022 р. в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по ВП № 74343501 № 22.2/20321 від 04.06.2024 року, виданої Великоолександрівським відділом державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно виконавчого листа №766/20605/19, виданого 23.03.2021 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] яка продовжує навчання , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи стягнення з 11.10.2019 року і до закінчення [PERSON] навчання , але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років, утворилась заборгованість у розмірі 10 809, 50 грн. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №382804701 від 13.06.2024 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно статей 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно частини першої статті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене вище повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21 листопада 2018 року та №344/12158/16-ц від 01 серпня 2018 року. З досліджених у судовому засідання доказів установлено, що позивач був обізнаний про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання їхньої повнолітньої доньки [PERSON] . Надані позивачем докази, а саме консультаційний висновок спеціаліста, виписка з медичної карти, довідка військової лікарської комісії, епікриз із медичної карти стаціонарного хворого, не є беззаперечним доказом тяжкої хвороби позивача в розумінні ч.2 ст. 197 СК України та неможливості у зв`язку з цим сплачувати аліменти на утримання доньки, а тому вказана обставина не може слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Будь-яких доказів того, що вищевказана заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення, матеріали справи не містять і на такі обставини позивач не посилається. Суд зазначає, що звільнення позивача від заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, яка проживає окремо, призведе насамперед до порушення прав такої дитини. Частиною першою статті 188 СК України передбачено можливість звільнення батьків від обов`язку утримувати свою дитину у випадку якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Матеріали справи, досліджені судом, не містять жодних відомостей про те, що повнолітня донька [PERSON] отримує хоча б якісь доходи, які б забезпечували її потреби і свідчили про можливість звільнення її батьків від сплати аліментів на її утримання. Оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 10809,50 грн., що стягуються на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , тому суд доходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed