Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, однак разом не проживають. Він проживає разом з матір`ю і з 01.09.2022 року навчається в Житомирському кооперативному фаховому коледжі бізнесу і права на 2-му курсі денної форми навчання за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення, на платній основі. Термін закінчення навчання - 30 червня 2025 року. Відповідач є його батьком, що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.07.2005 року. Фактично кошти на його навчання витрачає мати. Батько [PERSON] працює інженером по охороні праці на Омелянівському гранітному кар`єрі та є пенсіонером, тому отримує хорошу зарплатню та пенсію, однак витрат на його навчання не несе. Він навчається на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, проживає в гуртожитку, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Стипендії не отримує. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , аліменти на період навчання в розмірі 4000 гривень, починаючи стягнення із дня звернення до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Одночасно просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1800 гривень. 12.08.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено\~відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 20.08.2024 року. 03.09.2024 року [PERSON] подав відзив на позов в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає і просить відмовити у їх задоволенні, оскільки наведені в позові аргументи про те, що витрати на навчання несе лише мати позивача не відповідають дійсності. Він не ухиляється від свого обов`язку утримувати чина на період навчання, саме він є замовником послуг про навачння студента за договором і сплачує визначену у договорі суму. Також несе витрати по оплаті гуртожитку. На підтвердження своїх доводів до відзиву додав копію договору про навчання студента №ІПЗ-11/23-з та додаткової угоди до нього, копії квитанцій про оплату за період з вересня 2023 по червень 2024 року. У встановлений строк позивач відповідь на відзив не подав. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Поліської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 01.07.2005року. \~ \~ \~ \~На даний час позивач навчається на 2 курсі в Житомирському\~кооперативному фаховому\~коледжі бізнесу\~і права\~денної форми\~навчання за\~спеціальністю 121\~Інженерія програмного\~забезпечення,\~на платнійоснові, що підтверджується довідкою Житомирського кооперативного фахового коледжу бізнесу і права №81 від 13.03.2024 року. Термін навчання становить з 01.09.2022 року по 30.06.2025 року.\~\~\~ \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. \~ \~ \~ \~Позивач несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання . \~ \~ \~ \~Аліменти це форма участі батька або матері, що проживає окремо від дитини, в її утриманні, яка сплачується в грошовій формі на періодичній основі та необхідні щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. \~ \~ \~ \~Доводи відповідача про надання в добровільному порядку певної матеріальної допомоги на період навчання сина не позбавляє позивача права на звернення до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Питання щодо сплати аліментів може бути врегулювано самостійно сторонами шляхом укладення відповідного договору. \~ \~ \~ \~Разом з тим, ні позивач, ні відповідач не надали суду доказів існування угоди про добровільну сплату аліментів. \~ \~ \~ \~Отже,\~ з\~урахуванням положень\~ст.182\~СК України\~та поданими\~сторонами \~у даній\~справі доказами,\~ \~суд вважає,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню,\~шляхом стягнення\~з відповідача\~аліментів на\~ період\~навчання позивача\~ у\~розмірі 2000\~гривень. Надані у справі докази не надають суду підстав для визначення розміру аліментів в сумі 4000 гривень, який просить позивач, оскільки такий розмір буде ґрунтуватися на припущеннях, що є недопустимим. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір судових витрат встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), що передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України. На підтвердження понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, подано договір про надання правничої допомоги від 03.06.2024 року, платіжна квитанція №05/06 від 05.06.2024 року про сплату адвокату Бугайову М.В. 1800 гривень, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03.06.2024 року укладеним між [PERSON] та адвокатом Бугайовим М.В. Вищевказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial