Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2024 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, - задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , жителя [ADDRESS] , аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на користь [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із навчанням, починаючи з 31.05.2024 року до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2027 року включно .В іншій частині позов залишити без задоволення. \~ \~ \~ \~Рішення суду не набрало законної сили і до виконання не пред`явлено. \~ \~ \~ \~Представником позивача в судовому засідання 27.08.2021 заявлено клопотання про стягнення витрат, про які повідомлено в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, а саме: витрат на правову допомогу в сумі 4000 гривень. \~ \~ \~ \~28.08.2024 представником позивача подані розрахунок і квитанція про сплату витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про стягнення судових витрат. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні просить відмовити або зменшити судові витрати на правову допомогу, врахувати, що він має затримки у виплаті заробітної плати. А також те, що між ним і дочкою не має спору з приводу сплати аліментів. \~ \~ \~ \~Дослідивши доводи заяви представника позивачів і додані до неї докази, перевіривши матеріали цивільної справи суд, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по вказаній справі, з наступних підстав. Згідно з п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1, п.1. ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За положеннями ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3\~ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З аналізу вище наведених норм процесуального права слідує, що питання про розподіл судових витрат, зокрема, шляхом ухвалення додаткового рішення, вирішується судом у тому випадку, коли судом прийнято судове рішення, яким закінчено провадження у справі. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених позивачем судових витрат про надання правничої професійної допомоги надано: договір про надання правничої допомоги від 14.05.2024, заяву про ухвалення додаткового рішення, яка містить опис наданих робіт, квитанція про сплату позивачем грошових коштів в сумі 4000 грн. Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Згідно частини другої\~статті 141 ЦПК\~витрати на правову допомогу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в сумі 3200 гривень (4000 грн х 0,2 /0,25), оскільки позов [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~повнолітньої дитини,\~яка продовжує\~навчатися задоволено частково. За таких обставин, наявні підстави для ухвалення у справі додаткового судового рішення про стягнення судових витрат. Винесення додаткового рішення не впливає на його зміст та не змінює суті основного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial