Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

25.03.2024 року позивач АТ «ПУМБ» в особі представника Киричук Г.М. через підсистему «Електронний суд» звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.06.2020 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 15100 грн, який в подальшому збільшено до 38300,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач зі своєї сторони порушив умови договору та станом на 01.02.2024 року має прострочену заборгованість в розмірі 60408,05 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 20.05.2024 року через канцелярію суду представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому в задоволенні позову просила відмовити посилаючись на те, що викладені в позовній заяві обставини та заявлені позовні вимоги не відповідають дійсності, є надуманими, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України. Так, відсутність меморіальних ордерів, якими б підтверджувався факт надання відповідачу споживчого кредиту свідчать про недоведеність вимог щодо проведення відповідної банківської операції та факту користування відповідачем кредитними коштами, а тому такі докази не можуть бути визнані судом належними та допустимими. Наданий суду розрахунок заборгованості не може бути належним та допустимим доказом. який би достовірно підтверджував наявність дійсної заборгованості відповідача за кредитним договором. Також, баком не надано доказів того, який строк дії картки. що була видана відповідачу, так як закінчення строку дії картки унеможливлює користування кредитними коштами. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості як щодо правил надання кредитних коштів, як щодо правил користування кредитними коштами, також відсутні відомості щодо порядку погашення чергових платежів. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2024 року провадження у справі було зупинено у зв`язку з призначенням судової економічної експертизи. 04.09.2024 року до суду надійшло повідомлення про те, що оплата за проведення експертизи на адресу інституту не надходила, а тому ухвала залишається без виконання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2024 року провадження у справі поновлено. 25.09.2014 року на електронну пошту суду представник відповідача надіслала додаткові пояснення в яких навели свій розрахунок заборгованості в якому зазначили, що сукупний розмір заборгованості відповідача становить 33646,19 грн, що складається з: 21043,01 грн тіло кредиту, 1037,14 грн відсотки за користування кредитними коштами та 11566,04 грн відсотки за користування неповернутим тілом кредиту, розмір якого станом на 05.01.2022 року становив 21043,01 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в заявлених вимогах розгляд справи просили здійснювати за відсутності представника банку. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги в заявленому позивачем розмірі не визнала, зазначивши, що між відповідачем та позивачем дійсно укладався кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними. Також зазначила, що дійсно зі сторони відповідача були порушення щодо сплати кредиту та відсотків за користування ним. Проте, вважає, що наявна (існуюча) заборгованість за кредитом становить 33646,19 грн, наведена в їх власному розрахунку заборгованості, викладеному в додаткових поясненнях. Заслухавши представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що 16 червня 2020 року відповідачем [PERSON] підписано заяву №2001613187001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ». Згідно заяви №2001613187001 банк встановив на поточний рахунок [PERSON] кредитний ліміт у сумі 15100 грн, який в подальшому було збільшено до 38300 грн. Відповідно до Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 12 червня 2019 АТ «ПУМБ» здійснює свою діяльність, згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність», надаючи клієнту: банківські та інші фінансові послуги, в тому числі, відкриття рахунків, надання кредитів, залучення вкладів (депозитів), надання у користування індивідуальних банківських сейфів, за положеннями Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 12 червня 2019 АТ «ПУМБ», відповідно до ст.641 ЦК України, оголошує публічну пропозицію на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з метою надання банківських послуг, умови і порядок надання яких визначені у даній Публічній пропозиції, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ». Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019 р.), передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Підписавши заяву відповідач підтвердив своїм підписом, що між ним та АТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як зазначив позивач, відповідачем були порушенні умови договору і станом на 01.02.2024 року за ним рахується заборгованість у розмірі 60408,05 грн, яка складається з: 38300,00 грн заборгованість за кредитом, 22108,05 грн заборгованість за процентами. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 266/4900/21, провадження № 61-6798св23, зазначено, що: «...по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні ст. 76,95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, тоді як саме виписки за рахунками позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, тобто слугувати підтвердженням правильності проведених стороною в такому розрахунку арифметичних дій. Така ж позиція стосовно розрахунку та доказів заборгованості міститься у постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 464/3214/16 (провадження № 61-16156св21). У письмових поясненнях відповідача зазначений розрахунок заборгованості за кредитом, що базується на виписках, доданих банком до позовної заяви, відповідно до якого сукупний розмір заборгованості відповідача становить 33646,19 грн, що складається з: 21043,01 грн тіло кредиту, 1037,14 грн відсотки за користування кредитними коштами та 11566,04 грн відсотки за користування неповернутим тілом кредиту, розмір якого станом на 05.01.2022 року становив 21043,01 грн. Судом перевірено здійснення зазначених витрат і платежів згідно виписок, що містяться у справі. Заперечень щодо вказаних у розрахунку платежів від позивача не надійшло. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для часткового задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1336,78 грн.

Outcome: partial