Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 20.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] . Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 3751. Від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . В подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 523/4595/21 від 09.09.2022 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Малолітня дитина [PERSON] проживає із позивачем, дитина знаходиться на його повному утриманні. З початку 2023 року та по теперішній час відповідачка поживає окремо від доньки. За весь цей період відповідачка жодного разу не зустрічалась із малолітньою дитиною та не спілкувалась із донькою. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Оскільки, відповідачка [PERSON] ухиляється від виховання своєї доньки, не приймає жодної участі в житті дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, та в цілому не виконує свої батьківськи обов`язки по догляду за дитиною, всю турботу про дитину позивач несе самостійно, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 02.05.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] про визнання позовних вимог, в якій вказує на те, що з березня 2022 року вона припинила шлюбні відносини із позивачем та переїхала проживати за кордон. Після розірвання шлюбу їх із позивачем донька - [PERSON] відмовилась проживати з нею та виявила бажання проживати разом із батьком - [PERSON] . Починаючи із 2023 року, донька [PERSON] проживає із позивачем, який здійснює її утримання, догляд та виховання. На теперішній час відповідачка намагається влаштувати своє життя закордоном, у зв`язку з чим не має можливості і часу для спілкування із донькою. Окрім того, вказує на те, що їй відомі наслідки визнання позову, та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Суд констатує, що дана письмова заява була надіслана за допомогою засобів поштового зв`язку, а саме у конверті, на зворотному боці якого вказано, що відправник - [PERSON] , країна відправлення листа - Польща. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради - Тормоса Т. у судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. По справі встановлено, що 20.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] . Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 3751, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 20.12.2011 року. Від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повторного Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.02.2023 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 523/4595/21 від 09.09.2022 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищезазначеного рішення. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Дана обставина відповідачкою спростована не була. З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-05-8/874вх від 04.06.2024 року, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Також вищевказаним висновком встановлено, що відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] із 23.01.2020 року. Відповідно до Довідки наданої «Одеський ліцей № 30» Одеської міської ради від 19.01.2024 року, [PERSON] навчається у 5-А класі даного закладу. В матеріалах справи наявна копія Характеристики наданої директором «Одеський ліцей № 30» Одеської міської ради - Малицької О. з якої вбачається, що [PERSON] навчається в даному закладі з 2-го класу. За період навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, уважна, працелюбна учениця. Володіє навчальним матеріалом на високому та достатньому рівнях, навчається в повну міру своїх сил. На заняттях завжди уважна. До виконання громадський доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті школи та класу. Стримана, врівноважена, розсудлива. Правила поведінки завжди свідомо виконує. З повагою ставиться до вчителів та дорослих. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Користується повагою вчителів. Вихованням [PERSON] займається батько, який завжди приділяє належну увагу навчанню доньки. Відповідно до інформації наданої КНП «Дитяча міська поліклініка № 1» Одеської міської ради від 25.04.2024 року, [PERSON] відвідує поліклініку у супроводі батька - [PERSON] . Батьком в інтересах малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , укладено декларацію № 0001-3М14-58А0 від 18.04.2024 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, з педіатром [PERSON] . Відповідно до Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] із 23.01.2020 року. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданою Департаментом інформатизації МВС України [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 15.05.2024 року незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно Акту підписаного керівником ОСОН КМ «Балтський» [PERSON] та сусідами родини [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] власником будинку [ADDRESS] ) є [PERSON] Дійсно проживає із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Донька знаходиться на повному забезпеченні батька, він самостійно її виховує. Мати [PERSON] в будинку не проживає, перебуває закордоном із 04.03.2022 року. [PERSON] надав копію документа на польській мові від 30.06.2023 року про те, що [PERSON] проживає в Польщі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації № 5981/24.23-18 виданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі від 17.06.2024 року, за даними Держаного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації ДУ «Одеський слідчий ізолятор» № 5/6-10202 від 10.06.2024 року, [PERSON] , [INFO] , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» раніше не утримувалась, станом на 06.06.2024 року не утримується. Від [PERSON] , [INFO] , на адресу органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради жодної інформації, яка б підтверджувала її участь у вихованні та утриманні дитини не надходило. Так, 02.07.2024 року спеціалістами органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради обстежено умови проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт. Батьком створені необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини. У дитини є окрема кімната: ліжко, шафа, стіл для навчання, канцелярське приладдя, в наявності одяг та взуття по сезону відповідного віку. Під час бесіди малолітня [PERSON] повідомила, що маму давно не бачила, з нею не спілкується. Проживає разом з батьком. Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 18.06.2024 року фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Пересипському районі здійснено вихід 11.06.2024 року для проведення оцінки потреб сім`ї/особи родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт оцінки потреб сім`ї. Батько здатний виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципів, закріплених ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно приписів ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Так, Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Під час розгляду даної справи суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно, воно має законну мету у розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції. Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. При цьому, встановленні під час розгляду даної справи обставини переконують суд у тому, що відповідачка [PERSON] взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо своєї малолітньої доньки. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Таким чином, зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для переконання, що через тривалий час окремого проживання між відповідачкою та дитиною втрачено родинні зв`язки та розуміння їх вікових психологічних особливостей. Мати дитиною не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дитини, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками. Крім того, така поведінка батька суперечить принципам Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (принцип 6), в якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вказані принципи відповідачка, як мати, нехтує, оскільки ухиляється від виконання своїх обов`язків батьків по вихованню малолітньої доньки. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачка тривалий час ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не займається її вихованням, не піклується, матеріально не забезпечує, під час розгляду справи не проявила інтересу до стану її здоров`я, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком малолітньої доньки, а тому суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до приписів ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання, однак, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України).

Outcome: approved