Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

21.08.2023 [PERSON] , в особі представника адвоката Рудого В.В., звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання між нею та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] , зазначила, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та після смерті якої [INFO] , відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру. Заявниця з заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак фактично спадщину прийняла, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом з [PERSON] за вказаною адресою. 21.02.2023 [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на підставі якої була заведена спадкова справа №162П/2023. Проте, постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельникова І.П, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова [PERSON] не проживала разом з померлою [PERSON] за однією адресою. У зв`язку з необхідністю оформлення спадщини на квартиру [ADDRESS] заявниця звернулась до суду із вказаною заявою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.08.2023 провадження по цивільній справі було відкрито, справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24.01.2024 клопотання представника заявника задоволено, витребувано з Четвертої Харківської міської Державної нотаріальної контори відомості про осіб, що звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Копії документів направити до Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б в строк до 12 березня 2024 року, а також задоволено клопотання про виклик та допит свідків. В судовому засіданні заявниця [PERSON] , представника заявника адвокат Рудий В.В. підтримали вимоги заяви, заяву просили задовольнити. Заінтересовані особи - Харківська міська рада, [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни;в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.10.1952 р.н.(а.с.10), остання після одруження отримала прізвище [PERSON] (а.с.11-12) та є заявником по справі. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71870490 від 21.03.2023 після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Залецькою Н.М. за реєстровим номером №1499, заведено спадкову справу №162П/2023(а.с.16-17). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2023 №332/02-31 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини, згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 21.03.2023 [PERSON] та [PERSON] не проживали разом зі спадкодавцем за однією адресою (а.с.16-17). Вирішуючи по суті вимогу заявника щодо встановлення факту її постійного спільного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Допитані під час судового розгляду свідки, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили викладені в заяві обставини, зазначили, що вони є сусідами заявниці та померлої, пояснили, що [PERSON] , дійсно є донькою [PERSON] , яка постійно проживала з матір`ю з березня 2021 року до [INFO] та здійснювала за нею догляд, у зв`язку з поганим самопочуттям останньої. Згідно декларації про надання медичної допомоги №0001-1053-ЕМ00 від 15.03.2019 на ім`я [PERSON] , фактичним місцем проживанням визначено [ADDRESS] , сімейний лікар [PERSON] в судовому засіданні також підтвердив, що дочка [PERSON] . [PERSON] проживала з нею разом, та доглядала за нею. Також факт проживання померлої [PERSON] за адресою [ADDRESS] підтверджують долучені до справи квитанції про сплату комунальних послуг за період з січня 2020 по січень 2022 років, за адресою надання вказаних послуг: [ADDRESS] (а.с.19-24). Зазначені доказі в своїй сукупності, з урахуванням показань допитаних свідків, свідчать про постійне проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час смерті [PERSON] [INFO], а тому цей факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оскаржується і має для заявника юридичне значення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Без встановлення вказаного факту родинних відносин заявник позбавлена можливості отримати спадщину. Таким чином, заявник скористалась своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та надала про це відповідні докази. Підстав для суду вважати про наявність спору про право немає. Цей факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оскаржується і має для заявника юридичне значення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved