Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

В лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 03 червня 2007 року по 11 жовтня 2011 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від вказаного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . З початку 2011 року і до теперішнього часу вони з відповідачем проживають окремо. З 03 квітня 2020 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Їх спільний з відповідачем син має постійне місце проживання разом з нею у буд. [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу відповідач почав віддалятися від їх сина, не підтримував стосунки з ним, не провідував його за місцем нашого проживання, хоча йому добре відомо, де вони проживають, оскільки жодного разу не змінювали свого місця проживання. Також, він не бере участі в утриманні та виховані сина, не спілкується з ним, не цікавиться його життям. Таким чином, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. Така його поведінка вкрай засмучує їх дитину, оскільки йому хочеться поділитися з ним своїми успіхами, досягнення, шкільним життя, спитати поради у вирішенні проблем, проте відповідач на жаль не бажає спілкуватись зі своїм сином. Натомість, він знайшов розуміння і підтримку у свого вітчима [PERSON] , з яким у нього склалися прекрасні стосунки. Він фактично сьогодні виконує обов`язки батька відносно [PERSON] , замість біологічного батька. Саме його [PERSON] називає «тато». Відповідач за весь час навчання у школі (з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2023 року ) не цікавився успіхами та, досягненнями [PERSON] , не спілкувався з його викладачами та адміністрацією закладу, не відвідував академічні концерти. [PERSON] навчальним процесом сина [PERSON] не цікавиться і батьківські збори не відвідує. Відповідач не належним чином виконує свої обов`язки не лише щодо виховання дитини, а і щодо утримання своєї дитини. Так, на виконанні у Вінницькому відділі ДВС у Вінницькому районні Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстицїі (м.Хмельницький) знаходиться виконавчий лист №128/6430/12, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області 17 грудня 2012 року про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Проте, він не виконує рішення суду, як і свій батьківський обов`язок, тому, майже не сплачує аліменти на утримання сина, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 75 587 грн. 25 коп. Протягом тривалого проміжку часу відповідач не підтримує стосунки з їх спільним сином та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо їх неповнолітньої дитини, а саме: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з ним, не відвідує його, не займається його вихованням, не виявляє жодного інтересу до його особистого життя, внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не сплачує аліментів на його утримання, тощо. Вона вимушена повністю самостійно утримувати й виховувати сина, а про батька наявний лише запис у свідоцтві про народження дитини, який не бере навіть формальної участі у його вихованні. Натомість, відповідач створює перешкоди у реалізації прав дитини. Зокрема, через таку його поведінку вона не може зареєструвати його місце проживання, оскільки, відповідач не надає своєї згоди на те, що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] . Щоразу він давав лише обіцянки. Відповідач свідомо не бере участь у вихованні сина, оскільки будь-яких перешкод чи заборон щодо побачень з дитиною чи прийняття участі у її житті йому ніхто не створював та не створює і зараз. Таким чином, батько дитини не тільки не сприяє вихованню сина, не цікавиться його успіхами й досягненнями, не піклується про його здоров`я та отриманням ним освіти, а навіть здійснює перешкоди йому у реалізації його прав. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради, в судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] підтримала в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки, після розлучення позивача та відповідача, відповідача вона жодного разу не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки, та відповідача вона жодного разу не бачила після розлучення позивача та відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. [PERSON] є батьком непоновлітньої дитини [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 24 червня 2009 року). З матеріалів справи вбачається, що з 03 червня 2007 року по 11 жовтня 2011 рік позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . З початку 2011 року і до теперішнього часу вони з відповідачем проживають окремо. З 03 квітня 2020 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Їх спільний з відповідачем син має постійне місце проживання разом з нею у буд. [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу відповідач почав віддалятися від їх сина, не підтримував стосунки з ним, не провідував його за місцем нашого проживання, хоча йому добре відомо, де вони проживають, оскільки жодного разу не змінювали свого місця проживання. Також, він не бере участі в утриманні та виховані сина, не спілкується з ним, не цікавиться його життям. Таким чином, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. Така його поведінка вкрай засмучує їх дитину, оскільки йому хочеться поділитися з ним своїми успіхами, досягнення, шкільним життя, спитати поради у вирішенні проблем, проте відповідач на жаль не бажає спілкуватись зі своїм сином. Протягом тривалого проміжку часу відповідач не підтримує стосунки з їх спільним сином та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо їх неповнолітньої дитини, а саме: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з ним, не відвідує його, не займається його вихованням, не виявляє жодного інтересу до його особистого життя, внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не сплачує аліментів на його утримання, тощо. Вона вимушена повністю самостійно утримувати й виховувати сина, а про батька наявний лише запис у свідоцтві про народження дитини, який не бере навіть формальної участі у його вихованні. Згідно довідки Комунального закладу «Вінницько-Хутірська дитяча школа мистецтв» № 81 від 30 листопада 2023 року відповідач за весь час навчання у школі (01 вересня 2017 року по 01 вересня 2023 року включно) не цікавився успіхами та, досягненнями [PERSON] , не спілкувався з його викладачами та адміністрацією закладу, не відвідував академічні концерти. Це підтверджується копією відповідіV вищезазначеного закладу. Відповідно до довідки та характеристики Комунального закладу «Вінницько-Хутірський ліцей Вінницького району Вінницької області» № 02- 10/36 від 21 лютого 2022 року батько [PERSON] навчальним процесом сина [PERSON] не цікавиться і батьківські збори не відвідує. Також факт того, що батько дитини участі у вихованні дитини не приймає та навіть не спілкується з нею додатково підтверджується ще довідкою Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницько-Хутірського старостинського округу № 23 від 29 листопада 2023 року. На виконанні у Вінницькому відділі ДВС у Вінницькому районні Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстицїі (м.Хмельницький) знаходиться виконавчий лист №128/6430/12, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області 17 грудня 2012 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Проте він не виконує рішення суду, як і свій батьківський обов`язок, тому майже не сплачує аліменти на утримання сина у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 75 587 грн. 25 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості по сплаті аліментів в період з 01 липня 2021 року по 31 жовтня 2023 року. Згідно довідки КНП «Центра первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Вінниці» № 01-09/1360 від 04 грудня 2023 року дитина з приводу захворювань, профілактичних медичних оглядів та щеплень на прийом до лікаря зерталася в супроводі матері. З наданого висновку виконавчого комітетут Вінницької міської ради від 29 березня 2024 року вбачається, що на засіданнях комісії мати дитини [PERSON] повідомила, що їй відомо, що [PERSON] перебуває у Республіці Польща, останній раз спілкувалася з дитиною рік тому, наразі зв`язку з [PERSON] немає. [PERSON] стверджувала, що батько [PERSON] тривалий час не цікавиться життям та здоров`ям сина, матеріально не допомагає, має заборгованість зі сплати аліментів на його утримання. Мати [PERSON] наполягала на позбавленні батька [PERSON] батьківських прав. 20 лютого 2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, [PERSON] повідомив, що проживає з мамою, батько з ними не проживає більше десяти років. Дитина [PERSON] пояснив, що не пам`ятає, коли останній раз спілкувався з [PERSON] , батько йому не телефонує та не цікавиться ним, зазначив, що не хоче з [PERSON] спілкуватися, ображений на нього. батько дитини [PERSON] . Документи, які вказують на ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків та інші обставини, що мають істотне значення, не надав, участі у засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради не взяв, хоча належним чином був повідомлений рекомендованими листами. Своєю поведінкою [PERSON] порушив вимоги статей 150, 180 Сімейного кодексу України, які покладають на батьків обов`язки по вихованню та утриманню дітей. На підставі вищезазначеного, враховуючи неналежне виконання батьком обов`язків по вихованню та утриманню сина,

Outcome: approved