Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту проживання однією родиною з [PERSON] та визнання права власності на спадкове майно житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У позовній заяві позивачка посилається на, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв`язку із тим,що вона не проживала на час відкриття спадщини із спадкожавцем, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач також не прибув, однак від представника надано заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд ухвалює рішення без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] в селі Петрівка Лозівського району Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.9). Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно наданої довідки ВК Білївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 07.03.2024 року за № 27, з 13.02.1970 року по день смерті [INFO] мешкав та був зареєстрований один - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до акту про фактичне місце проживання від 07.03.2024 року ВК Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області (а.с.11) [PERSON] фактично без реєстрації , разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , з травня 2022 року по день смерті батька [INFO] , мешкав за адресою: [ADDRESS] . Вивчивши наявні в справі докази та, враховуючи, що позивачка на день смерті батька проживала разом з ним, а також письмові пояснення сусідів [PERSON] та [PERSON] та акт про фактичне місце проживання, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , з травня 2022 року та до дня своєї смерті [INFO] , проживав разом з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, заявлені вимоги [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією родиною з [PERSON] є обґрунтованими, оскільки надані заявницею докази достовірно свідчать про цей факт, тому вони підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Свідоцтва на право приватної власності від 23.01.2007 року (а.с.19). Також належність вказаного будинку померлому підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.01.2007 року (а.с. 20). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , окрім позивачки, дочки померлого, відсутні, оскільки його дружина [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] - а.с.17) померла раніше за нього 09 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Позивач звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко О.М. з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку із тим,що остання не була прописана разом зі спадкодавцем на час його смерті (а.с. 26). За інформацією приватного нотаріуса від 12.03.2024 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично тим, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадкові справи не заводились, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Отже єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка проживала з батьком на день його смерті, вступила у володіння спадковим майном. Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 12,13,14,15). Пленум Верховного суду України у своїй Постанові за №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що не була зареєстрована за однією адресою з останнім, суд вважає, що вимоги позивачки в частини визнання права власності на спадок знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. З урахуванням викладеного та враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги відсутність позасудових способів реалізації права позивачки на спадкове майно, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved