Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

09.05.2024 року представник позивача звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування записів про державну реєстрацію, в якому просить: усунути перешкоди у користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою загальною площею 2,5089 га, кадастровий номер 5920385000:01:001:1044 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Куземинського старостату Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області шляхом витребування її з незаконного володіння ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» та повернення її [PERSON] ; скасувати запис про інше речове право (право оренди) земельної ділянки загальною площею 2,5089 га, кадастровий номер 5920385000:01:001:1044, номер запису про інше речове право 32960171 від 22.08.2019 р. державного реєстратора виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області Ткаченко Дмитра Олександровича, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48392028 від 27.08.2019 р.; усунути перешкоди у користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою загальною площею 0,2317 га, кадастровий номер 5920385000:01:001:1045, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Куземинського старостату Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області шляхом витребування її з незаконного володіння ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» та повернення її [PERSON] ; скасувати запис про інше речове право (право оренди) земельної ділянки загальною площею 0,2317 га, кадастровий номер 5920385000:01:001:1045, номер запису про інше речове право 34897714 від 21.12.2019 р. державного реєстратора виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області Бабути Анни Анатоліївни, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50448477 від 24.12.2019 р. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником земельних ділянок кадастрові номери 5920385000:01:001:1044 та 5920385000:01:001:1045 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 02.03.2021 р., які він успадкував після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач вирішив розпорядитися своїм майном та надати належні йому на праві власності земельні ділянки в оренду, але виявилося, що на його земельні ділянки укладено договори оренди нібито попереднім власником [PERSON] з ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» та зареєстровано інше речове право (право оренди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак [PERSON] ніяких договорів земельних ділянок не укладав та не підписував, так як в той період, яким датовані договори, останній дуже хворів та фактично не вставав з ліжка, був під постійним наглядом рідних. Представники «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» в цей період не приїжджали та жодних договорів оренди земельних ділянок [PERSON] не укладав, ніякої згоди та заяви до державного реєстратора на проведення державної реєстрації цих договорів не надавав, підписи від імені [PERSON] підроблені, а документи сфальсифіковані. Оригінали вищевказаних договорів оренди землі та витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права у [PERSON] відсутні, тому останній звернувся до відповідача, але у видачі оригіналів вказаних документів йому було відмовлено, а надано лише копії. Крім цього, відповідач жодного разу не сплатив орендну плату позивачу за користування землею, більш того, [PERSON] отримує податкові повідомлення-рішення на земельний податок з фізичних осіб на земельні ділянки, а це означає, що відповідач не сплачує податок за користування земельними ділянками. Таким чином, позивач позбавлений права користуватися належними йому земельними ділянками, що і стало підставою звернення до суду з позовом. 24.05.2024 р. від відповідача ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення обґрунтовує тим, що 22.08.2019 р. між ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 5920385000:01:001:1044 загальною площею 2,5089 га, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 32960171 від 22.08.2019 р. 22.08.2019 між ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 5920385000:01:001:1045 загальною площею 0,2317 га, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34897714 від 21.12.2019 р. Зміст вказаних договорів майже ідентичний. Відповідно до п. 37 Договорів оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, тобто договір оренди землі є чинним до кінця терміну самого договору оренди. Посилання позивача на те, що підпис [PERSON] є підробкою та сфальсифікованим, є необґрунтованими та надуманими. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини склалися з 2019 року, у 2021 році спадкоємець вступив в спадщину і з того часу жодних претензій не було. Про те, що [PERSON] є спадкоємцем та зареєстрував за собою право власності на вказані земельні ділянки ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» було не відомо до квітня 2024 року, коли позивач вперше звернувся до суду. Також, [PERSON] жодного разу не звертався до відповідача щодо переоформлення (укладання додаткової угоди до договору про заміну сторони). Крім того, категорично заперечують, що позивач звертався до відповідача щодо видачі оригіналу чи копії договорів. ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» не заперечує проти підписання додаткової угоди про заміну сторони, але дана угода є двох сторонньою. Посилання на те, що позивач повинен сплачувати земельний податок це вимога Податкового кодексу України. У випадку, якщо власник уклав договір оренди земельної ділянки з юридичною особою, котра є платником єдиного податку 4 групи, в даному випадку цей податок сплачує орендар. Але у зв`язку з тим, що позивач не звертався до відповідача, не повідомляв, що він є власником земельної ділянки, не підписано додаткову угоду про заміну сторони неможливо внести зміни до реєстру речових прав. Тому саме бездіяльність позивача і стала причиною отримання податкового повідомлення рішення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Пояснив, що доказів про те, що [PERSON] не підписував спірних договорів оренди земельних ділянок, позивач не надав, а податкове повідомлення-рішення не підтверджує неукладення договору оренди. Поведінка відповідача не свідчить про ухилення від надання доказів для проведення почеркознавчої експертизи. Позовні вимоги є безпідставними, просить відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5089 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5920385000:01:001:1044, яка розташована на території Куземинської сільської ради (на даний час Грунської сільської ради) Охтирського району Сумської області, яку він успадкував після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.03.2021 р., зареєстрованим в реєстрі за №236, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.03.2021 №246528259 (а.с. 7-8). Також [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2317 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5920385000:01:001:1045, яка розташована на території Куземинської сільської ради (на даний час Грунської сільської ради) Охтирського району Сумської області, яку він успадкував після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.03.2021 р., зареєстрованим в реєстрі за №237, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.03.2021 №246536567 (а.с. 9-10). Згідно зі змістом наданої копії договору оренди землі від 22.08.2019 р., цей договір укладений між [PERSON] та ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ», останньому надано в оренду земельну ділянку площею 2,5089 га, кадастровий номер 5920385000:01:001:1044, строком на 17 років (а.с. 11-12). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.03.2024 №370847664 державним реєстратором виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області Ткаченком Дмитром Олександровичем на підставі договору оренди землі від 22.08.2019 р., укладеному між ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ», як орендарем та [PERSON] , як орендодавцем, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48392028 від 27.08.2019 р., зареєстроване право оренди земельної ділянки площею 2,5089 га, кадастровий номер 5920385000:01:001:1044, номер запису про інше речове право: 32960171 (а.с. 13). Згідно зі змістом наданої копії договору оренди землі від 20.12.2019 р., цей договір укладений між [PERSON] та ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ», останньому надано в оренду земельну ділянку площею 0,2317 га, кадастровий номер 5920385000:01:001:1045, строком на 7 років (а.с. 14-15). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.03.2024 №370849756 державним реєстратором виконавчого комітету Охтирської міської ради Бабутою Анною Анатоліївною на підставі договору оренди землі від 20.12.2019 р., укладеному між ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ», як орендарем та [PERSON] , як орендодавцем, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50448477 від 24.12.2019 р., зареєстроване право оренди земельної ділянки площею 0,2317 га, кадастровий номер 5920385000:01:001:1045, номер запису про інше речове право: 34897714 (а.с. 16). Матеріали справи не містять оригіналів договорів оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON] та ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ», на підставі яких зареєстровано право оренди ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 5920385000:01:001:1044 та 5920385000:01:001:1045. 21.06.2024 р. представник позивача звернулась до суду з клопотання про витребування доказів, в якому просила зобов`язати відповідача ТОВ «Ноу Тіл Інвест» надати оригінали вказаних договорів оренди землі для можливості призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с. 42). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.06.2024 р. було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у відповідача ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» оригінали договорів оренди землі: від 22.08.2019 р. на земельну ділянку загальною площею 2,5089 га за кадастровим номером 5920385000:01:001:1044, від 20.12.2019 р. на земельну ділянку загальною площею 0,2317 га за кадастровим номером 5920385000:01:001:1045 (а.с. 46). 05.07.2024 р. представник відповідача подав суду письмове клопотання, в якому повідомив суд про неможливість надання відповідачем витребуваних судом оригіналів договорів оренди землі через неможливість встановити їх місцезнаходження, зазначивши, що невідомо в який строк зможе їх знайти, та у зв`язку з цим просив витребувати від державних реєстраторів виконавчого комітету Охтирської міської ради оригінали вказаних договорів оренди (а.с. 59). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2024 р. клопотання представника відповідача було задоволено та витребувано: у державного реєстратора виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області Ткаченка Д.О. оригінал договору оренди землі від 22.08.2019 р. на земельну ділянку загальною площею 2,5089 га за кадастровим номером 5920385000:01:001:1044; у державного реєстратора виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області Бабути А.А. оригінал договору оренди землі від 20.12.2019 р. на земельну ділянку загальною площею 0,2317 га за кадастровим номером 5920385000:01:001:1045 (а.с. 65). 12.07.2024 р. на виконання ухвали суду з Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 12.07.2024 №15-11/2277 надійшла відповідь, згідно якої на зберіганні у відділі з питань державної реєстрації відсутні реєстраційні справи в паперовій формі стосовно державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920385000:01:001:1044 та земельної ділянки з кадастровим номером 5920385000:01:001:1045. До відповіді були додані копії договорів оренди землі, які містяться в електронній реєстраційній справі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с. 73). Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Згідно з частинами першоючетвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі\~\~ № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400 цс 19). Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі \~\~\~\~\~\~№ 390/34/17 (провадження № 61-31595 св 18)). Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частинами першою, третьою, шостою, сьомоюдесятою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;\~\~\~\~\~2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України). Відповідно до положень пункту 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року\~\~ № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України). Суд вважає, що зазначені відповідачем причини неможливості подання витребуваних судом документів, а саме те, що бухгалтер, яка займалася документацією по договорам оренди, звільнена з роботи, і що в переданих нею згідно акту приймання-передачі документах, а також на її робочому місці в м. Охтирка та в с. Куземин оригіналів договорів не було знайдено, - не можна визнати поважними. У цьому аспекті суд ураховує судову практику Верховного Суду пов`язану із застосуванням положень частини десятої\~статті 84 ЦПК України\~(постанови Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 130/1508/18,\~\~від 23 жовтня 2019 року у справі № 130/1510/18, від 24 червня 2020 року у справі № 130/1509/18, від 21 жовтня 2020 року у справі № 130/1503/18, від 20 жовтня 2021 року у справі № 581/39/20) та зауважує, що ненадання оригіналів оспорюваних правочинів унеможливлює проведення судової почеркознавчої експертизи на предмет належності [PERSON] підпису у вказаних договорах. У зв`язку з ухиленням відповідача від надання оригіналів договорів оренди землі, суд дійшов висновку, що\~\~\~ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» не спростувало доводів позивача про не укладення та не підписання [PERSON] договору оренди землі від 22.08.2019 р. на земельну ділянку загальною площею 2,5089 га за кадастровим номером 5920385000:01:001:1044 та договору оренди землі від 20.12.2019 р. на земельну ділянку загальною площею 0,2317 га за кадастровим номером 5920385000:01:001:1045. Отже, факт укладення оспорюваних договорів між сторонами не підтверджено належними і допустимими доказами. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Частиною першою статті 4, частиною першою статті 5 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (частина перша статті 16 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (частина перша статті 206 ЦК України). Частиною першою статті 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 5 ст.\~6\~Закону України\~«Про оренду\~землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;\~2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Згідно з пунктом 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Пунктами 1, 9, 14 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній з 16 січня 2020 року, яка діяла на час ухвалення рішення судом першої інстанції, визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладенів постановах Верховного Суду. У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких земельних ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Ефективним способом захисту та таким, що забезпечує реальне відновлення порушеного права у випадку реєстрації неукладеного між сторонами договору оренди, є усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації. Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 567/978/18, провадження № 61-8877св20, від 16 червня 2021 року у справі № 535/1318/19, провадження № 61-19295св20, від 16 листопада 2022 року у справі № 144/1346/21, провадження № 61-7155св22, від 25 жовтня 2023 року у справі № 385/1290/21, провадження № 61-12824св22, від 21 лютого 2024 року у справі № 385/342/23, провадження № 61-18254св23, від 20 березня 2024 року у справі № 385/35/23, провадження № 61-17386св23, від 10 квітня 2024 року у справі №\~385/405/23, від 17 квітня 2024 року у справі № 385/291/23, від 22 травня 2024 року у справі № 385/350/23, від 19.06.2024 року у справі №385/290/23, від 10.07.2024 року у справі №385/292/23. Враховуючи обставини цієї конкретної справи та досліджені судом докази, оскільки ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» не спростувало доводів позивача про непідписання [PERSON] оспорюваних договорів оренди землі, крім того, матеріали справи не містять доказів отримання ні позивачем, ні [PERSON] від ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» орендної плати за користування земельними ділянками протягом 2019-2024 років, суд дійшов висновку про неукладення вказаних правочинів та наявність правових підстав для скасування державної реєстрації права оренди та повернення позивачу належних йому земельних ділянок. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved