Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Зацікавлена особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Наталія Сергіївна надала заяву про розгляд справи без її участі та копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Зацікавлена особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна надіслала копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Суд, вислухавши адвоката та свідків ,дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В свою чергу, в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити, загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Дніпропетровським міським бюро ЗАГС 27 березня 1946 року, матір`ю якої записана [PERSON] , а в графі батько зі слів матері записаний - [PERSON] , а також копією архівної довідки №С-1262/0/217-24 від 17 травня 2024 року виданої Державним архівом Дніпропетровської області - актового запису про народження № 2305 від 16 травня 1939 року, де в графі мати зазначена [PERSON] , а в графі батько: ім`я « [PERSON] ». Однак як зазначає заявниця, батьком [PERSON] був [PERSON] , [INFO] , який за національністю був єврей. Оскільки у роки сталінських репресій, коли переслідувались особи різних національностей, у першу чергу євреї, записати дитину, батьком якої є [PERSON] , було небезпечно, тому мати вирішила вказати вигаданого батька - [PERSON] , щоб позбавити дитину знущань з боку влади, однолітків та школи. 12 лютого 1946 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , актовий запис № 211. Однак, зі слів заявниці після реєстрації шлюбу між батьками [PERSON] її було вирішено не усиновлювати, щоб вона не мала проблем у подальшому житті через національність [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , змінивши прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] в них народився син [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Самарським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 210. Згідно Ордеру №572 від 06 жовтня 1964 року виданого [PERSON] право на зайняття квартири [ADDRESS] площею 42 кв.м. з сім`єю з п`яти осіб: [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - зять та [PERSON] - онук. 10 січня 1978 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 27. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 30 квітня 1983 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (заявницею). [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 вересня 1993 року, актовий запис № 1074. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 18 лютого 1994 року виданого Придніпровською ДРЕС згідно розпорядження № 259, квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] загальною площею 66,9 кв.м. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 липня 1994 року, актовий запис № 801. [INFO] помер колишній чоловік заявниці - [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 травня 2016 року, актовий запис № 20. 29 квітня 2017 року [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерини Володимирівни з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29 квітня 2017 року, заповіт або спадковий договір [PERSON] в реєстрі відсутні. Згідно Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі була відкрита спадкова справа № 60590772 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петренко К.В. від 29 квітня 2017 року було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Згідно листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №10/5-681 від 25 липня 2017 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06 квітня 1963 року до дня смерті ( [INFO] ), знятий з реєстраційного обліку [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Одеса), актовий запис № 35 від 12 червня 2023 року. Встановлено, що 15 березня 2019 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори № 3-146, згідно якому усе належне їй рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, всі майнові права та обов`язки, які належать їй на день посвідчення заповіту, а також всі майнові права та обов`язки, які будуть належати їй на день смерті, заповіла заявниці, [PERSON] , що підтверджується також витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі заповіту №6390322 від 15 березня 2019 року. 22 червня 2023 заявниця звернулася до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належала їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право на житло від 18 лютого 1994 року, виданого Придніпровською ДРЕС згідно до розпорядження № 259 від 18 лютого 1994 року, зареєстрованого в ДМБТІ в реєстрову книгу № 138п за реєстровим № 110. Квартира складається з трьох житлових кімнат житловою площею 47,8 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м. Згідно Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі була відкрита спадкова справа № 70826536 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Зі змісту листа Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №14/5-8150 від 29 червня 2023 року встановлено, що за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 17 квітня 1990 по теперішній час. Інші зареєстровані особи за адресою: [ADDRESS] на дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) - відсутні. Листом КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 6927 від 10 липня 2023 року повідомлено, що станом на 31 грудня 2012 року, в інвентаризаційній справі містяться відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної власності в цілому: [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 18 лютого 1994 року виданого Придніпровською ДРЕС згідно розпорядження № 259, зареєстровано ДМБТІ в реєстрову книгу № 138п за реєстровим № 110. Повідомили, що в вищезазначеному документі, що підтверджує право власності не зазначено форма власності: спільна сумісна або спільна часткова, або розмір частки співвласників квартири. 14 грудня 2023 року заявниця знову звернулася до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину № 1694 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину №71726117. Згідно відомостей в Державному реєстрі речових прав від 14 грудня 2023 року за реєстраційним номером № 2847384112020 зареєстровано право власності [PERSON] на квартири за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту Листа Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №14-5/10391 від 26 липня 2024 року встановлено, що за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06 квітня 1963 по 07 лютого 1995 року. Склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) становить одна особа: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 17 квітня 1990 по теперішній час. 31 липня 2024 року [PERSON] отримавши свідоцтво про право на спадщину на частку квартири звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і на іншу частину квартири, що належала [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С. від 31 липня 2024 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] прожили все життя разом. [PERSON] часто розповідав про свою доньку [PERSON] , що через національність його не було записано батьком Майї. Після смерті матері [PERSON] [PERSON] доглядала за батьком [PERSON] . Свідок [PERSON] також зазначила, що знає [PERSON] вже близько 30 років, після смерті [PERSON] вона доглядала за [PERSON] до дня її смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку має намір отримати заявниця. Тому від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення у заявниці права на спадкування після смерті батька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] як батьком та дочкою, заявниця змушена була звернутися до суду. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2, 4 ст.10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Згідно вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно змісту статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для звернення до нотаріальної контори та юридичного оформлення права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Спір про право відсутній. Таким чином, з наведених доказів можливо зробити висновок, що є всі правові підстави для задоволення заяви, а тому суд вважає за необхідне заявлені вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved