Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним\~ позовом та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною сином [PERSON] , [INFO] \~ трьох річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13.12.2018 року. Під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] .\~ На даний час сторони припинили фактичні шлюбні відносини, діти проживають з позивачкою та перебувають повністю на її утриманні. Позивач на даний момент не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, а\~ відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча отримує достатній дохід, не сплачує інших аліментів, додаткових коштів на дітей не надає, а тому їй важко належним чином забезпечувати себе та дітей. За таких обставин вона змушена звернутися із даним позовом та\~ просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в судовому порядку. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 25.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З дослідженої копії свідоцтва про шлюб, встановлено, що 13.12.2018 року у виконавчому комітеті Соснівської міської ради м.Червоноград Львівської області\~ зареєстрували свій шлюб [PERSON] та [PERSON] ,\~ після чого прізвище дружини « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №75. Також, з дослідженої копії свідоцтва про народження [NUMBER] та\~ встановлено, що у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Із наданого Витягу з реєстру Червоноградської територіальної громади вбачається, що місце проживання [PERSON] \~ - [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання має вагітна дружина,\~ а\~ також дружина,\~ з якою\~ проживає\~ дитина,\~\~ незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища,\~ за\~ умови,\~ що\~ чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини. В ході розгляду справи також було встановлено, що позиває на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, мати дітей обмежена особливими обставинами позбавлена можливості реалізувати себе: працювати, зайняти відповідну посаду, а тому вона має право на утримання від колишнього чоловіка. Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст.75СК України дружина, чоловік, наразі повинні матеріально підтримувати один одного до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.76СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст.80СК України у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу ) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині-матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27травня 2020 року у справі №712/4702/19. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] ,\~ який мешкає разом з матір`ю (протилежного суду на час розгляду справи не встановлено). Позивач не працює, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст.84СК України. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, доказів того, що він має на утриманні інших осіб, на яких сплачує аліменти суду не надані, і враховуючи відсутність в позивачки самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) що забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню вартість судового збору.

Outcome: approved