Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У липні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 грудня 2019 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2530, стягнути судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 28 грудня 2019 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося через протилежність поглядів на сімейне життя. Непорозуміння у відносинах призвело до втрати почуттів один до одного. Спільне господарство не ведеться, фактично шлюбні відносини припинено. З цих підстав позивач просила шлюб розірвати. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2024 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року відкрито провадження по справі, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 01 жовтня 2024 року. Позивач в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Через канцелярію суду, надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального МУМЮ (м. Київ), актовий запис № 2530. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21 серпня 2020 року серії [NUMBER] , від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо стягнення судових витрат При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved