Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

У липні\~2024\~року [PERSON] звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом,\~у якому\~просив стягнути з\~ [PERSON] \~на його\~користь понесену\~ним матеріальну\~шкоду у\~вигляді франшизи\~в розмірі\~3200,00\~грн.\~та у\~вигляді упущеної\~вигоди в\~розмірі 5236,56\~грн.,\~а також\~відшкодувати завдану\~моральну шкоду\~в розмірі\~20000,00\~грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в результаті ДТП, яка сталася 23.04.2023 року, між транспортним засобом під його керуванням та автомобілем відповідача, ПАТ «Страхова група «ТАС» йому виплачено суму страхового відшкодування без врахування суми франшизи, розмір якої згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 3200,00 грн.. Також вказує на те, що розмір його зарплати включає в тому числі і додаткову винагороду, яка нараховується за участь в добових чергуваннях, а оскільки він через отримані внаслідок ДТП тілесні ушкодження перебував на лікарняному в період з 24.04.2024 року по 09.05.2024 року включно, додаткова винагорода за цей період в розмірі 5236,56 грн. йому не нарахована. Крім того, внаслідок ДТП він отримав і моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 20000,00 грн., оскільки морально і психічно страждав, зокрема, був порушений звичайний спосіб життя та вимушений був шукати автомобіль для поїздки на роботу, втратив сон та душевний спокій, став нервовим у зв`язку з отриманням ним та його дружиною [PERSON] тілесних ушкоджень та змушений був відвідувати суд в зв`язку із змінами показів відповідачем. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 08.07.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19.07.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19.09.2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід головуючого судді Лазаренка В.В. у розгляді цивільної справи. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 17.09.2024 року залишено без задоволенн заяву [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 19.08.2024\~року через канцелярію\~суду\~від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він не погоджується з позовними вимогами, посилаючись, зокрема, на відсутність підстав для стягнення з нього франшизи, оскільки згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума франшизи має бути компенсована страхувальником, якщо вона була передбачена договором страхування. Щодо вимоги про стягнення упущеної вигоди в сумі 5236,56 грн. вважає, що вона не підтверджена належними та допустимими доказами, оскільки ґрунтується лише на ксерокопії довідки про доходи [PERSON] за № 68-4-1121/68-402 від 27.06.2024 року, яка в супереч вимог ч. 8 ст. 43 ЦПК України не завірена позивачем. Також вказує на те, що у зазначеній довідці відсутній розгорнутий розрахунок його заробітної плати, а також відсутній затверджений штатний розклад на пожежного рятувальника 4 державного пожежно-рятувального загону [PERSON] із затвердженою йому заробітною платою, відсутній табель виходу [PERSON] на роботу та розрахунок нарахованої йому виплату за тимчасову непрацездатність, а також відсутні ксерокопії лікарняних листів. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди також вважає, що вона не підтверджена належними та допустимими доказами, оскільки позивачем не підтверджено будь-яким доказом те, що після ДТП в нього був порушений звичайний спосіб життя, що він шукав автомобіль для поїздок на роботу, що він втратив сон, душевний спокій, став нервовим у зв`язку з отриманням ним та його дружиною тілесних ушкоджень. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно із ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до\~ст. 990 ЦК України\~страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до абзацу першого пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом положень ч.ч. 16, 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За приписом п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. З огляду на зміст цих приписів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки. Відшкодування збитків у\~вигляді упущеної\~вигоди є мірою цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, і для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки особи; 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки. За відсутності хоча б одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальність з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає. Для правильного\~вирішення спорів,\~пов`язаних\~з відшкодуванням\~збитків у вигляді упущеної вигоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. Позивач повинен\~довести факт\~спричинення збитків у вигляді упущеної вигоди, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розміром відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків у вигляді\~упущеної вигоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони. При цьому у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані, а відтак пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 18.05.2016 року у справі № 6-237цс16. Отже, підставою для відшкодування упущеної вигоди є винні дії відповідача, які мали наслідком неотримання позивачем доходу, на який він розраховував. Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав .\~ Моральна\~шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4)\~у приниженні\~честі та\~гідності фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи. Якщо інше\~не встановлено\~законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір грошового\~відшкодування моральної\~шкоди визначається\~судом залежно\~від характеру\~правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості. Моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від майнової\~шкоди,\~яка підлягає\~відшкодуванню,\~та не\~пов`язана\~з розміром\~цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 01.09.2020\~року в\~справі №\~216/3521/16-ц\~(провадження\~№ 14-714цс19)\~зроблено висновок,\~що,\~виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Судом встановлено, що згідно постанови Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27.12.2023 року у справі № 698/867/23, 23.04.2023 року о 09 год. 00 хв. в смт Катеринопіль по вул. Черкаській водій [PERSON] керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] під час повороту ліворуч не увімкнув лівий покажчик повороту внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем марки Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] , який рухався позаду в результаті чого були завдані матеріальні збитки. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. \~ Постановою Черкаського апеляційного суду від 20.03.2024 року залишено без змін постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27.12.2023 року, яка на час розгляду справи набрала законної сили. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 21.10.2003 року власником автомобіля VOLKSWAGEN, модель PASSAT, номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно копії\~довіреності від\~25.04.2023\~року,\~посвідченої приватним\~нотаріусом Голованівського\~районного нотаріального\~округу Кіровоградської\~області Линюк\~Н.А.,\~ [PERSON] \~уповноважила [PERSON] \~укладати правочини,\~щодо розпорядження\~(продавати,\~передавати в\~оренду,\~позичку)\~за ціною,\~на строк\~та всіх\~інших умовах\~за його\~розсудом та\~в межах\~діючого законодавства,\~належним їй\~на праві\~власності транспортним\~засобом VOLKSWAGEN\~PASSAT,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію т/з [NUMBER] , видане МРЕВ ГАІ м. Гайворон 21.10.2003 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується полісом № АТ/2997126 від 05.07.2022 року. Строк дії цього поліса: з 05.07.2022 року до 04.07.2023 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров?ю, становить 320000,00 грн, а за шкоду, заподіяну майну, становить 160000,00 грн, франшиза - 3200,00 грн. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] від 27.06.2024 року № 68-4-1121/68-402. за період з квітня 2023 по травень 2023, видана 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Черкаській області, загальна сума доходу за період з 01.04.2023 року по 31.05.2023 року становить 53621,67 грн. Сума не нарахованої додаткової винагороди за квітень-травень 2023 року склала 5236,56 грн., у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю у період з 24.04.2023 року по 09.05.2023 року. Судом критично сприймаються доводи відповідача, щодо невідповідності закону зазначеної довідки, оскільки в матеріалах справи наявна завірена позивачем копія довідки. Згідно з довідок КНП «Катеринопільська БПЛ» від 24.04.2024 року та 28.04.2023 року встановлено діагноз пошкодження зв`язки лівого колінного суглоба, що судом не може бути прийнято як належний та допустимий доказ, оскільки у даній довідці не зазначено особу, якій вона видана. За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.\~ \~ За змістом ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~За правилами ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. \~ \~За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як на\~правову підставу\~вимоги про\~стягнення шкоди у вигляді франшизи позивач посилається на те, що страховою компанією йому виплачено суму страхового відшкодування без врахування суми франшизи, розмір якої згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 3200,00 грн.. Про те, із наданих суду доказів неможливо достовірно встановити розмір відшкодованої ПрАТ «Страхова група «ТАС» власнику автомобіля\~або його\~користувачу матеріальної\~шкоди,\~а також,\~сам факт\~виплати страхового відшкодування позивачу, оскільки копії страхового акту, ремонтної калькуляції та інших платіжних документів, на підставі яких було здійснено виплату страхового відшкодування суду не надано. З огляду\~на викладене,\~за відсутності\~доказів відшкодування\~шкоди та\~зменшення її\~на суму\~франшизи в задовелені позову в цій частині слід відмовити. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 5236,56 грн., позивач зазначив, що в результаті винних дій відповідача, він отримав зазначені збитки. Судом встановлено, що при обрахуванні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач виходив із свого права на отримання відшкодування упущеної вигоди у вигляді\~ неотриманої додаткової винагороди, яка нараховується до заробітної плати за участь в добових чергуваннях, яку б він міг отримувати, якщо був би на добових чергуваннях з 24.04.2024 року по 09.05.2024 року включно. Зміст позовних вимог та встановлені судом обставини справи, дають підстави для висновку, що позивач при розрахунку розміру упущеної вигоди виходив із вірогідності таких збитків, які ймовірно могли бути йому завдані діями відповідача, які він вважає неправомірними. Разом з тим, доказів наявності затвердженого 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Черкаській області графіку його добових чергувань за квітень та травень 2024 року, а також перебування в період з 24.04.2024 року по 09.05.2024 року на лікарняному у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями в результаті ДТП, що сталася 23.04.2023 року, суду не надано. У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити обставини щодо реальної можливості отримання позивачем відповідного доходу, але не отриманного через винні дії відповідача, що вказує на наявність лише теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу та не може бути підставою для його стягнення. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не було доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: не доведено причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача і збитками. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги заперечення відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 5236,56 грн. у зв`язку з недоведеністю цих вимог. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Як вказує позивач, внаслідок ДТП він отримав моральну шкоду, оскільки отримав тілесні ушкодження та вимушений був перебувати з 24.04.2024 року по 09.05.2024 року на лікарняному. Наслідки даної події також призвели до порушення звичайного способу його життя, оскільки він вимушений був шукати автомобіль для поїздки на роботу, втратив сон та душевний спокій, а також довгий час вимушений був доводити свою правоту через суд. \~ \~ \~ \~Оцінюючи доводи позивача, з врахуванням наданих доказів та заперечень відповідача суд доходить висновку, що у позивача дійсно виникла необхідність нераціонального витрати часу, знаходження душевних зусиль на розв`язання даної проблеми. На певний період часу суттєво змінився спосіб життя, з`явилася необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов пересування та існування. Разом з тим, враховуючи викладене суд доходить висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними, у зв`язку з чим виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідним задовольнити їх частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000 грн.. Відповідно до\~приписів п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать витрати\~на професійну\~правничу допомогу. За правилом п. 3 ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: \~ \~ \~ \~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); \~ \~ \~ \~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); \~ \~ \~ \~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; \~ \~ \~ \~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач надав до суду договір про надання консультаційних і юридичних (правових) послуг від 18.04.2024 року, з якого вбачається, що адвокат Полежака В.Ф. уклав з [PERSON] договір про надання йому професійної правничої допомоги, що полягає у підготовці та подачі до суду позову. На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, також надано розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 02.07.2024 року, згідно з яким адвокатом Полежакою В.Ф. надано професійну правничу допомогу [PERSON] наступного характеру: попередні консультації, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання документів для надання суду та допомога в зібранні необхідних доказів для підготовки позову (8 год.) 3000 грн., підготовка позовної заяви (6 год.) 3000 грн.. Загальна сума, що оплачена позивачем на користь адвоката Полежаки В.Ф. становить 5000 грн.. Також наддав квитанцію до прибуткового касового ордера № 60 від 02.07.2024 року про оплату готівкою 5000 грн. за надання правничої допомоги відповідно до договору про надання консультаційних і юридичних (правових) послуг від 18.04.2024 року. Проаналізувавши детальний опис робіт виконаних адвокатом від 02.07.2024, суд вважає, що такі види послуг адвоката, як: надання попередньої консультації, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання документів для надання суду та допомога в зібранні необхідних доказів для підготовки позову, що не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання та подання до суду позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані адвокатом, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Також, враховуючи посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги щодо неспівмірності заявленої суми до відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу з ціною позову, складністю цієї справи, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення сум витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Отже, суд виходячи з критерію реальності послуг за надання правової допомоги та розумності її розміру за конкретних обставин справи важає, що справедливою та реальною сумою, яка може бути сплачена позивачем, виходячи з наданих цін за підготовку позовної заяви є 3000,00 грн.. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 18.04.2024\~року, а\~саме на суму 315,00 грн. (3000 х 10,5 % : 100 %). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають задоволенню\~частково,\~то відповідно\~до вимог\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~розмір сплаченого\~позивачем судового\~збору при\~зверненні до\~суду з\~цим позовом\~підлягає стягненню\~з відповідача\~на його\~користь пропорційно\~задоволеним вимогам,\~а саме\~в розмірі\~127,18\~ грн. (розмір заявлених\~вимог 28436,56 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 3000,00 грн. (10,5%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 1211,20 грн.\~(1211,20 х 10,5 % : 100 % = 127,18). \~ \~

Outcome: partial