Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 20 серпня 2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001663697501, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 100000 грн. [PERSON] зобов`язався повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені кредитним договором, сплатити проценти за користування кредитом та комісію. Але відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №1001663697501 у розмірі 109203,46 грн., з яких заборгованість за кредитом 66626,49 грн., заборгованість за процентами - 19,35 грн., заборгованість за комісією - 42557,62 грн. Також просив стягнути з відповідача на його користь 2422,40 грн. на відшкодування понесених судових витрат. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 26 червня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не надав, але звернувся до суду з заявою про часткове визнання позовних вимог (а.с. 45-47). У заяві про часткове визнання позову зазначив, що згідно із заявою №1001665001701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 100 000 грн 00 коп. Строк кредитування становить 24 місяці, процентна ставка - 0,01% річних, комісія за обслуговування споживчого кредиту на загальні споживчі цілі - 2,99 %. В матеріалах справи також міститься роздруківка публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діє з 12 серпня 2020 року, яка не містить підпису відповідача. Факт отримання грошових коштів за вказаними кредитним договором в сумі 100 000 грн. відповідачем не заперечується. В пункті 4 заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної відповідачем, встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо її кредитів, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки цим відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом повинні надаватись безоплатно, тому у суду є усі підстави дійти до висновку, що положення пункту 4 Кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемними. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісіями за кредитним договором, задоволенню не підлягають. За наведених обставин, оскільки за період з 20 вересня 2020 року по 20 листопада 2022 року банком без належних на те правових підстав були нараховані відповідачу комісії за Кредитним договором у розмірі 66 477 грн 62 коп., з яких відповідачем сплачено 23 920 грн, які мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту, то загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 45 396 грн 49 коп., виходячи із розрахунку: 66 626 грн 49 коп. (заборгованість по сумі кредиту) + 19 грн 35 коп. (заборгованість по відсотках) - 23 920 грн 00 коп. (кошти, внесені відповідачем в рахунок сплати комісій) = 42 725 грн 78 коп. Тому відповідач просив суд позовну заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в сумі 42 725 грн 78 коп. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про забезпечення його участі у розгляді справи в режимі відеоконференції. Інші клопотання та заяви по суті справи сторонами суду не подавалися. В судове засідання представник позивача не з`явився, у тексті позовної заяви викладено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. При цьому в день розгляду справи представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача. Також просив позовні вимоги задовольнити частково з підстав, викладених у заяві про часткове визнання позовних вимог. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає з можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20 серпня 2020 року Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001663697501. За умовами зазначеного договору ПАТ «ПУМБ» надав відповідачу кредит в сумі 100000 грн. строком на 24 місяці. Відповідач зобов`язався забезпечити повернення кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом за процентною ставкою 0,01% річних та комісію за обслуговування кредиту у розмірі 2,99% на місяць. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, АТ «ПУМБ» зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору №1001663697501 виконано, але відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав. Станом на 30 квітня 2024 року банк обраховує заборгованість відповідача за кредитним договором у розмірі: заборгованість за кредитом - 66626,49 грн., заборгованість за відсотками - 19,35 грн. заборгованість за комісією - 42557,62 грн. Згідно правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №755/11648/15-ц, якщо договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням ним обов`язків як найманим працівником, такий договір є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер, як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору, як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати і вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Разом з тим, відповідно до частин першої-другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на дату укладення договору в цій справі) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Як вбачається з матеріалів справи, щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена у розмірі 2,99% від суми кредиту щомісячно. Загальна заборгованість відповідача за комісією станом на 01 січня 2024 року позивачем обраховано у розмірі 42557,62 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановивши у кредитному договорі №1001663697501 від 20 серпня 2020 року сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами, що у загальному розмірі складає 42557,62 грн., банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що вказані умови кредитного договору є несправедливими. При цьому, згідно з розрахунком заборгованості за комісією, яка обрахована у розмірі 42557,62 грн, є суттєвим порівняно із розміром заборгованості відповідача за кредитом, що обрахована у розмірі 66626,49 грн., що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Водночас, АТ «ПУМБ» не було позбавлене можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема, з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим, наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг, за які банком встановлена комісія. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що банк не повідомив позичальника, які саме послуги за вказану плату йому надаються, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, тобто умови кредитного договору в частині розміру комісії за обслуговування кредиту є несправедливими. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 42557,62 грн. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, за рахунок сплачених відповідачем коштів позивачем частково погашено його заборгованість за комісією у розмірі 23920,00 грн. замість погашення заборгованості за тілом кредиту на вказану суму (а.с.23, зворот). Оскільки судом встановлено безпідставність вимог позивача про стягнення комісії, суд приходить до висновку, що вказані кошти мають бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Тому заборгованість за тілом кредиту становить: 66626,49 грн. - 23920,00 грн. = 42706,49 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за кредитним договором №1001663697501 від 20 серпня 2020 року становить 42725,84 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 42706,49 грн., заборгованість за процентами - 19,35 грн. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №1001663697501 від 20 серпня 2020 року підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 42725,84 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено частково, а саме на 39%, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених відносно нього вимог підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 944 грн. 74 коп.

Outcome: partial