Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Адвокат Герасимчук І.Ю. від імені та в інтересах [PERSON] через систему «Електронний суд» подала до суду зазначений позов. Позов мотивувала тим, що сторони 26 липня 2003 року зареєстрували шлюб у Шахтарському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 150. Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Сумісне проживання, ведення спільного господарства припинено, подальше спільне життя, збереження шлюбу, примирення неможливе. Між сторонами досягнута згода щодо місця проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстрований 26 липня 2003 року у Шахтарському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 150. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року направлена на адресу позивачки, яка зазначена у позовній заяві засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта». Згідно з довідкою про доставку електронного документа, ухвала про відкриття провадження у\~справі доставлена до електронного кабінету представника позивача 03 серпня 2024 року. [PERSON] засобами поштового зв`язку направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначила що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року разом з копією позовної заяви з додатками направлена на адресу відповідача, засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта». Поштове відправлення повернуто до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Проте, відповідач 14 серпня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив що підтримує позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у\~прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи питання про те, чи не суперечить визнання позову закону, визначаючи наявність підстав для ухвалення рішення, суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм\~правовідносини. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст. 3 Сімейного Кодексу України (далі СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони 26 липня 2003 року зареєстрували шлюб у Шахтарському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 150. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] зазначила, що у шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Сумісне проживання, ведення спільного господарства припинено, подальше спільне життя, збереження шлюбу, примирення неможливе. Між\~сторонами досягнута згода щодо місця проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю. [PERSON] 14 серпня 2024 року Вх. № 37533 подав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги\~ [PERSON] . Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що між подружжям відсутні будь-які намагання, спрямовані на відновлення сімейних відносин, відповідач визнав позов, таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, подальше подружнє життя суперечитиме інтересам сторін, збереження сім`ї є неможливим, дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є\~обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не заявляла вимогу щодо відновлення прізвища. Відтак, враховуючи, що питання про вибір прізвища після розірвання шлюбу залежить від волевиявлення особи, яка його змінила, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, за відсутністю відповідного клопотання, суд не може вирішувати таке питання у цій справі. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з\~державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем витрат з оплати судового збору за подачу позову у розмірі 1\~211,20 грн підтверджується квитанцією від 28 липня 2024 року № 0.0.3789805116.1. Таким чином, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків від загального розміру судового збору сплаченого нею при подачі позову у розмірі 605,60 грн, іншу частину у розмірі 605,60\~грн стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved