Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень до досягнення сином 23-річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання. При цьому позивачка посилається на те, що з відповідачем вони перебували у фактичних шлюбних відносинах з березня 2003р. по жовтень 2006р. В період цих відносин [INFO] у них народилась спільна дитина [PERSON] . Після припинення відносин відповідач ніколи не приймав участі у вихованні дитини, але з 2021 року сплачував аліменти згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2021. З вересня 2023р. дитина навчається на денному відділенні Одеського державного аграрного університету на контрактній основі. Вартість навчання складає 200000 гривень за весь строк навчання. Стипендію дитина не отримує. Позивачка зазначила, що вона працює та отримує стабільний заробіток, проте цих коштів не вистачає на утримання її та сина. Дитина має хронічні захворювання хребта та потребує періодичних медичних обстежень та лікування. Крім того, у неї на утриманні знаходиться її мати - [PERSON] , 1935р.н., яка є інвалідом ІІ групи. Відповідач є працездатним, працює моряком та має стабільний високий дохід, отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання. З огляду на те, що дитина навчається на стаціонарній формі навчання, знаходиться на утриманні матері, не має ніякого джерела доходів, у зв`язку з чим потребує допомоги, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв`язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] позивачка народила сина [PERSON] (актовий запис про народження №630 Третього відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 15 липня 2005р.). Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується Довідкою Департаменту надання адміністративних послуг ОМР від 27.05.2020 за №Т1-96684ф/л та знаходиться на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що повнолітній [PERSON] є здобувачем вищої освіти факультету ветеринарної медицини освітньої програми «Ветеринарна медицина» зі спеціальності 211 «Ветеринарна медицина» ОС «Магістр» Одеського державного аграрного університету IV рівня акредитації денної контрактної форми навчання. Зарахований на навчання за наказом від 17.08.2023 № 154-заг. Термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2028, що підтверджується довідкою Одеського державного аграрного університету від 13.09.2023 та Договором про навчання в Одеському державному аграрному університеті за №26831 від 14.08.2023 Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 14.08.2023 загальна вартість навчання за весь строк становить 200 000 (двісті тисячі) гривень. Згідно копій квитанцій ПАТ «Банк Восток» за №СВ07669219/1 від 11.08.2023, №СВ08028820/1 від 11.12.2023 та №СВ08590398/1 від 29.07.2024 позивачкою [PERSON] сплачено 60000 (шістдесят тисяч) гривень, призначення: Оплата за навчання [PERSON] , форма навчання денна, спеціальність «Ветеринарна медицина». Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа №199/9339/16-ц, (провадження №61-32330св18). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] досяг 18 років, є студентом денної форми навчання Одеського державного аграрного університету, у зв`язку з чим самостійного заробітку не має. В даному випадку, вирішуючи справу по суті, суд погоджується, що навчання дитини потребує витрат на її забезпечення під час навчання, участь у яких повинні брати і батько, і мати. Разом з тим, згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи спір, суд не погоджується із заявленими вимогами позивачки щодо розміру аліментів у сумі 10 000 гривень щомісячно, оскільки такий розмір аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, не відповідає обставинам справи та доказам, наданими позивачкою та дослідженими судом під час розгляду справи, а також відомостями наданими ГУ ДПС в Одеській області про суми виплачених доходів відповідача [PERSON] за період з 4 кварталу 2022 по 4 квартал 2023. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що достатній розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на час навчання повнолітньої дитини, повинен скласти 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, до закінчення навчання, що відповідає повноті з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи наведене вище, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Outcome: partial