Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

27 серпня 2024 року позивач звернулася в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), майновий пай та житловий будинок з надвірними спорудами. За життя заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері. 14 грудня 2000 року вона звернулася в Локачинську державну нотаріальну контору Волинської області із заявою про прийняття спадщини, а саме: на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0263910, виданого на підставі рішення Локачинської райдержадміністрації від 23.04.1997 року № 110 та про зміни від 13.04.2000 року № 106 в тому, яка перебуває у колективній власності «Батьківщина» та просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом. За її заявою від 14 грудня 2000 року в Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була відкрита спадкова справа № 953 до майна померлої [PERSON] . 14.12.2000 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у розмірі 2,74 в умовних кадастрових гектарах. 21 вересня 2007 року вона звернулась в Локачинську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається із права власності на майновий пай (свідоцтво серія [NUMBER] ). 21 вересня 2007 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай серія [NUMBER] , виданого Холопичівською сільською радою. Вказує, що 07 серпня 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, однак, їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Холопичі Локачинського району Волинської області. 30 серпня 2024 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14:00 30 вересня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує із зазначених в ньому підстав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 34). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Через систему "Електронний суд" 27.09.2024 року надійшла заява про проведення розгляду справи без участі представника Затурцівської сільської ради. Не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 45). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 953 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 6, 17). З довідки від 14.12.2000 року № 1896, виданої Холопичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, вбачається, що в с. Холопичі Локачинського району Волинської області знаходиться спадкове майно, яке належало померлій [PERSON] , яка мешкала у с. Холопичі Локачинського району Волинської області та померла [INFO] . Спадкове майно складається з права на земельну частку (пай). У володіння спадковим майном протягом шести місяців після смерті спадкодавця вступила [PERSON] . Заповіт від імені померлої не посвідчувався (а.с. 20). Із довідки Затурцівської сільської ради від 14.05.2024 року № 196 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно являється спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 8). Із виписки з погосподарської книги № 3 за 1996-2000 роки Холопичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, наданої Затурцівською сільською радою Володимирського району Волинської області № 237 від 08 липня 2024 року, вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] . Рік побудови будівлі - 1968 рік (а.с. 9). З довідки КП "Волиньпроект" Волинської обласної ради від 29.05.2024 року № 3028/01-04 вбачається, що станом на 31.12.2012 року на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 10). 27 травня 2024 року на замовлення позивача [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу № [NUMBER] , який знаходиться в [ADDRESS] , загальна площа якого 64,3 кв.м (а.с. 11-13), згідно з висновком про вартість майна станом на 18.07.2024 року вартість об`єкта оцінки - 87319 грн (а.с. 14). Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] ([INFO]), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] ([INFO]), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). 14 грудня 2000 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в державного нотаріуса Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області була заведена спадкова справа № 953 до майна померлої [PERSON] . Зазначене підтверджується також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 77911863 від 07.08.2024 року (а. с. 16, 31). Заповіти померлою не посвідчувалися (а.с. 30 зворот). Таким чином, з врахуванням норм ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, чинного на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), донька померлої - [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , і була зареєстрованиа за адресою: [ADDRESS] , шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт родинних відносин, а саме, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 29.05.1957 року, згідно з яким мати - [PERSON] (а.с. 7), зміна прізвища позивача підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.06.1978 року, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] 17.06.1978 року уклали шлюб, який зареєстрований Холопичівською сільською Радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 7). Також суд встановив, що згідно копії інформаційної довідки № 389943384 від 07.08.2024 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстру Іпотек відомості про спірний будинок відсутні (а.с. 30). 07 серпня 2024 року на підставі поданої позивачем заяви про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за [ADDRESS] приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а. с. 15, 32). Також, з матеріалів спадкової справи встановлено, що 14 грудня 2000 року державним нотаріусом Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області Башинською Л.П. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), у розмірі 2,74 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває в колективній власності КСП "Батьківщина" с. Холопичі Локачинського району Волинської області, належного померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ВЛ № 0263910, виданого Локачинською райдержадміністрацією Волинської області на підставі розпорядження № 410 від 23.04.1996 року та додаткового розпорядження № 106 від 13.04.2000 року і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.11.2000 року за № 147, зареєстровано в реєстрі за Р№ 2275. Крім того, 21.09.2007 року державним нотаріусом Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області Башинською Л.П. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на майновий пай, належного померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серія [NUMBER] , виданого Холопичівською сільською радою, зареєстроване в реєстрі за Р№1130. Зазначене підтверджується також Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 11119467 від 21.09.2007 року (а.с. 22, 23 зворот, 24). [PERSON] , дочка спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом згідно з ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] ([INFO]). Інших спадкоємців за законом, які б претендували на спірне спадкове майно чи прийняли спадщину, судом не встановлено, із копії спадкової справи їх теж не вбачається. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник відповідача подав письмову заяву від 27.09.2024 року, згідно з якою відповідач позовні вимоги визнав. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються відповідачем, або добровільності їх визнання, оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] (матері позивача) належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , позивач [PERSON] спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини та не відмовилася від неї, на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами) відсутні правовстановлюючі документи, суд дійшов висновку, що право власності на зазначений будинок переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за законом, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, і за нею необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved