Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що з 24.03.1983р по 17.03.2003року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Але й після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сім`єю: вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер. Зявниця здійснила поховання померлого. За життя [PERSON] на праві приватної власності належав будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. відмовлено [PERSON] у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , оскільки заявниця не було офіційної дружиною померлого. Для прийняття спадщини просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] . В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву. Представник заінтересованої особи Херсонської міської ради у вирішенні питання покладались на розсуд суду. В судове засідання, призначене на 24.09.2024 року заявниця та її представник подали заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Ларічева Н.А. в судове засідання не з`явилися, подала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи №16/2024, заведену після смерті [PERSON] , суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 24.03.1984 р. по 17.03.2003 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 17.03.2003 року №2-1886. 02.01.2024 р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Білозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено, наданою суду копією спадкової справи № 16/2024, заведеною після смерті [PERSON] Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. відмовлено [PERSON] у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , оскільки для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом необхідно надати документи, що підтверджують родинні відносини або докази постійного спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, що заявницею не надано. Судом встановлено, що на момент смерті разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований [PERSON] , [INFO] (син померлого). В спадковій справі наявні заяви [PERSON] (сина [PERSON] ), [PERSON] (батька [PERSON] ), [PERSON] (мати [PERSON] ), в яких вони відмовляються від прийняття спадщини, після померлого [PERSON] на користь [PERSON] . Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень наданих уп.21Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30.05.2008року "Про судову практику у справах про спадкування"при вирішенні спору про право на спадщину осіб,які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК проте,що сім`ю складають особи,які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сімї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Заявниця разом із спадкодавцем проживала однією сім`єю, оскільки судом було встановлено, що вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] жили разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, разом відпочивали. Однак, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно зі статтею 5 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві положення» СК України цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Кодекс про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України ), який був чинним до 01 січня 2004 року, не містив норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено. У зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню, а саме встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , та [PERSON] , без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року по 02 січня 2024 року. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю з [PERSON] має для заявниці юридичне значення, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial