Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Балюх Є.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором №07.09.2023-100003151 від 07.09.2023 року у розмірі 30 600,19 гривень та судового збору. Посилається на те, що 07 вересня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №07.09.2023-100003151 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 12 000 грн., строком на 140 днів за процентною ставкою шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту/залишку Кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі- «Комісія») 15% від суми Кредиту та дорівнює 1\~800 грн. 00 коп. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.. [PERSON] 07.09.2023 року електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заяву на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 12\~000,00 грн. а отже акцептовано умови Договору. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору №07.09.2023-100003151 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 24.01.2024 року виникла заборгованість у розмірі 30\~600,19 грн., в тому числі 12 000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 16\~800,19 грн. - заборгованості по процентам; 1800 грн.-заборгованості по комісії. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 07 вересня 2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №07.09.2023-100003151, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 12 000 грн., строком на 140 днів з дати його надання, зі сплатою процентної ставки. Відповідно до умов договору та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 12 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07.09.2023 року строком на 140 днів, а [PERSON] отримав вказані кредитні кошти, призначення платежу: видача за договором №07.09.2023-100003151. Вказані обставини підтверджуються: додатком до анкети Позичальника; таблицею загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №07.09.2023-100003151 від 07.09.2023 року про споживчий кредит укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] ; пропозицією про укладення кредитного договору (оферта); заявкою; підтвердженням; паспортом споживчого кредиту. З квитанції №2362305424 від 07.09.2024 року слідує, що 07.09.2023 року на картку 516874*51; було перераховано грошові кошти в сумі 12\~000 гривень; призначення: видача за договором №07.09.2023-100003151. Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до вимог абз. 1 ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно приписів ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Як вбачається із матеріалів справи відповідачем [PERSON] підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) за №07.09.2023-100003151, шляхом підписання вказаного документу за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н964. Таким чином, на підставі укладеного між сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до вимог ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, який складено ТОВ «Споживчий центр» слідує, що заборгованість [PERSON] по кредитному договору №07.09.2023-100003151 від 07.09.2023 року складає 30 600,19 гривень, з яких: по основному боргу 12 000 гривень; за процентами 16\~800,19 гривень; комісія - 1\~800 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від ТОВ "Споживчий центр" грошових коштів не повернув, суд вважає що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором розмірі 30\~600,19 грн., в т.ч. 12 000 гривень - заборгованості за тілом кредиту; 16\~800,19 гривень - заборгованості за процентами; 1\~800 гривень - комісія. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Споживчий центр» та доводили відсутність заборгованості за кредитним договором №07.09.2023-100003151 від 07.09.2023 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved