Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

В лютому 2024 року до суду із заявою звернулась [PERSON] за участі заінтересованих осіб: [PERSON] , Виконавчого комітету Вінницької міської ради як орган опіки та піклування про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Дана заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] є рідним братом заявниці, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.06.1966 року та [NUMBER] від 11.05.1968 року, свідоцтвом про шлюб та зміну дівочого прізвища серії [NUMBER] від 21.06.1990 року. З дитинства заявниця проживає разом з братом в одному будинку, брат страждає на тяжке хронічне психічне захворювання. У зв`язку з цим він неодноразово лікувався у різних психіатричних закладах, однак стан його психічного здоров`я з часом тільки погіршувався, і з 01.01.2012 року його було визнано інвалідом першої б групи. Брат заявниці зовсім не розмовляє і не чує, спілкується за допомогою окремих жестів, але розуміє дуже обмежену кількість умовних знаків: тільки ті які визначають загальні потреби їсти, пити та інше. Контакт у спілкуванні формальний, на жести відповідає жестами. Він не вміє читати, писати, рахувати, самостійно висловлювати свої бажання та потреби. Він не усвідомлює, що робить, потребує в постійному догляді при прогулянці в закритому приватному дворі та повернені в будинок. З людьми він не спілкується, спілкування не потребує, може бути дуже агресивним. Внаслідок хронічного психічного розладу брат заявниці не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просила суд, визнати [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , недієздатним. В разі визнання [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити [PERSON] його опікуном. Крім того, 09.09.2024 року до суду надійшло подання виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах [PERSON] про можливість призначення опікуном [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб, [PERSON] , [PERSON] в судове засіданні не з`явились, кожен окремо, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідним братом заявниці, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.06.1966 року та [NUMBER] від 11.05.1968 року, свідоцтвом про шлюб та зміну дівочого прізвища серії [NUMBER] від 21.06.1990 року (а.с.7-9). З дитинства заявниця проживає разом з братом в одному будинку, брат страждає на тяжке хронічне психічне захворювання. У зв`язку з цим він неодноразово лікувався у різних психіатричних закладах, однак стан його психічного здоров`я з часом тільки погіршувався, і з 01.01.2012 року його було визнано інвалідом першої б групи (а.с.4). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №288 від 16.05.2024 року, [PERSON] , [INFO] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з відхиленнями у поведінці (F71.8). Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с.36-37). Відповідно до ч. 1ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вищевказаний висновок експерта №288, суд дійшов висновку про необхідність визнання [PERSON] недієздатним. Частиною 1ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. 09.09.2024 року на адресу суду надійшло подання виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування від 06.09.2024 року № Б/01/59039/1-00-10 про можливість призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , в разі визнання його судом недієздатним. Із матеріалів даного подання вбачається, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , якому згідно довідки МСЕК № 703757встановлено першу Б групу інвалідності з дитинства безстроково. Мати заявниці, [PERSON] померла, згідно з свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , померла в 1997 році. Батько та чоловік заявниці не заперечують, щодо призначення її опікуном. Обстеження побутових умов проживання сім`ї проведено працівниками Вінницького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) [PERSON] , [PERSON] 21.08.2024 року. Умови проживання - задовільні. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] станом на 16.05.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. За станом здоров`я протипоказань щодо призначення [PERSON] опікуном немає з правами та обов`язками опікуна ознайомлена. В той же час, згідно зі ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Системний аналіз наведених норм права указує, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18). При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1 Правил опіки та піклування). Опікунами не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними, перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину (п.3.2 Правил). Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна є:повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян);копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікунаі його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна(піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки(п.3.3 Правил опіки та піклування). Як було зазначено вище, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції Україниобов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого. З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що [PERSON] є рідним братом заявниці, яка виявила бажання бути опікуном [PERSON] , за своїм станом здоров`я може бути опікуном недієздатного, суд вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном [PERSON] . Згідно з частиною другою статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відповідно інформації Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» від 14.06.2024 № 424, загальна вартість проведеної судово-психіатричної експертизи становить 8240,48грн. Таким чином, понесені витрати на проведення судової експертизи слід компенсувати експертній установі за рахунок держави.

Outcome: approved