Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до закінчення навчання останнім або до досягнення ним 23 років. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час він досяг повноліття, однак продовжує навчатися у Прикарпатському фаховому коледжі лісового господарства та туризму на денній формі навчання на 2 курсі і закінчить навчання 30.06.2026. Оскільки син навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Витрати, необхідні для його утримання, складаються з витрат на проживання, на їжу, одяг, ліки, засоби гігієни, канцтовари та техніку на навчання, придбання посібників, кишенькові витрати тощо. Усі ці витрати фактично вона несе самостійно, оскільки батько ніякої участі у витратах на навчання сина не несе. Відповідач є здоровою особою, працездатного віку, тому має можливість утримувати дитину, яка продовжує навчання. Чи працює він на даний час, їй не відомо. Вважає, що він зможе щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 1/4 від заробітку без погіршення його матеріального стану. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнав частково, просить стягувати з його довірителя на її користь на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно до закінчення сином навчання або до досягнення ним 23 років. Свою позицію мотивує тим, що [PERSON] не відмовляється від свого обов`язку щодо утримання сина, він добровільно його матерільно забезпечує, бере участь в його утриманні, тому не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Однак при визначенні розміру таких просить врахувати, що заявлена до стягнення сума аліментів є непосильною для нього. Його мама хворіє на рак та потребує постійного лікування, яке є дороговартісним. Вона є пенсіонеркою та отримує незначний дохід, що не покриває усіх витрат на лікування та засоби першої необхідності, оплату комунальних. І саме відповідач левову частку своїх доходів передає своїй матері, яку зобов`язаний утримувати. У судовому засіданні представниця позивачки позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. В останнє судове засідання не з`явилася, подала заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності, до якої також долучила оновлену довідку про навчання сина сторін з відміткою про вручення такої відповідачу. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, з указаних у відзиві на позов мотивів. В останнє судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання про закінчення розгляду справи за їхньої відсутності, визнавши позовні вимоги частково в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (а.с. 35). До клопотання долучив квитанції, які попередньо вручені стороні позивачки. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 25.07.2024 відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 08 серпня 2024 року представник відповідача у системі електронний суд сформував клопотання про залишення позовної заяви без руху, у якому відмовлено протокольною ухвалою суду від 09.08.2024. Також 09 серпня 2024 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, який попередньо вручив представниці позивачки. 24 вересня 2024 року представники сторін подали заяви про закінчення розгляду справи за їх відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як встановлено під час розгляду справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.06.2006, де його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 24 червня 2008 року сторони шлюб розірвали, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.06.2008 (а.с. 12). 23 серпня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.2019 (а.с. 13). [PERSON] зазначає, що відповідач не бере участі в утриманні їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, однак продовжує навчання, хоча має таку можливість. Про те, що [PERSON] дійсно навчається з 01.09.2023 у Прикарпатському фаховому колежджі лісового господарства та туризму на денній формі навчання за спеціальністю 205 Лісове господарство на IІІ курсі, загальний термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026, свідчить довідка № 01-25/01.237 від 17.07.2024 (а.с. 43). [PERSON] проживає з позивачкою та зареєстрований з нею за однією адресою, на підтвердження чого до подовної заяви долучені довідки № 6316, 6318 про реєстрацію місця проживання особи від 03.08.2021 (а.с. 6, 9). Таким чином, суд встановив, що у сторін є повнолітній син, який продовжує навчатисьна денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Батько є працездатного віку, тому може надавати сину матеріальну допомогу, однак, за твердженнями позивачки, цього не робить. Натомість відповідач зазначає, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, однак заявлена до стягнення сума є непосильною для нього, оскільки він має на утриманні матір [PERSON] , яка хворіє на рак, є особою пенсійного віку та має незначні доходи, які не повкривають усіх її витрат, на підтвердження чого надано медичну довідку № 151/1 від 30.07.2024 (а.с. 26), акт обстеження від 21.07.2024 (а.с. 27), довідку про доходи [PERSON] № 6769797150701795 (а.с. 27) та її пенсійне посвідчення (а.с. 29), у зв`язку з чим він несе постійні витрати, перераховуючи їй кошти, підтвердженням чого слугують відповідні квитанції (а.с. 37-41). Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання. Оцінка суду: вислухавши сторону позивачки, вивчивши письмові заяви сторін, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що такі підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з урахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання в Прикарпатському фаховому коледжі лісового господарства, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків для забезпечення можливості навчатись. [PERSON] , з якою проживає повнолітній син, просить стягнути з [PERSON] аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від його доходів, однак не долучає жодних доказів на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному розмірі, як і не обгрунтовує необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі. Крім того, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка не надає доказів, які би підтверджували розмір понесених витрат на утримання сина у зв`язку з його навчанням: витрати на проживання, канцтовари, техніку на навчання, придбання посібників. Хоча згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, при визначенні розміру таких аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У матеріалах справи також відсутні і будь-які докази щодо майнового стану повнолітнього сина сторін, розкладу його навчання та можливості самостійно отримувати хоч незначний дохід, підробляючи у вільний від навчання час. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги, що відповідач є особою працездатного віку і законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній навчається на денній формі навчання у Прикарпатському фаховому коледжі лісового господарства, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а батько, в свою чергу, згідний надавати таку допомогу, однак у меншому розмірі, ніж просить позивачка. При цьому враховує, що відповідач проживає з матір`ю, яка є важкохворою та потребує матеріальної підтримки на лікування з його боку, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.07.2024 (з дня подання позову до суду (а.с. 1)), оскільки, згідно з вимогами 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Такий розмір аліментів, на думку суду, є об`єктивним з огляду на принцип рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного, ст. 81, 141 ЦПК України, ст. 7, 141, 181, 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: partial