Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

27 лютого 2024 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, до позовної заяви надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення судом. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 26 вересня 2024 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності [PERSON] та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду встановлено, що 21 грудня 2021 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений Договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». Зазначений вище Договір овердрафту є договором приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України, публічна пропозиція про приєднання до цього договору, що включає в себе умови договору, тарифи та програму кредитування, розміщені на офіційному сайті Банку -https://www.ukrgasbank.com/private/card_and_current_accounts/cards/public/. Зокрема, Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» є системою затверджених Банком та оприлюднених на офіційному сайті АБ «УКРГАЗБАНК» (далі - Банк)\~www.ukrgasbank.com\~(далі - Сайт) норм, що визначають загальні та публічні умови відносин між Банком та фізичними особами, які користуються Продуктами Банку для власних потреб. Ці Правила є пропозицією (офертою) до укладення договору банківського вкладу, договору банківського/карткового рахунку. Приєднання до цих Правил здійснюється шляхом подання Заяви-договору, форма якої розміщена на Сайті Банку (далі - Заява-договір). Заява-договір визначає які саме Продукти замовлено Клієнтом та\~ їхні основні параметри/характеристики (зокрема, найменування Продуктів, Тарифний план, Програма кредитування, перелік замовлених Додаткових послуг партнерів Банку, тощо), а також інші параметри, необхідні для конкретизації умов користування Продуктом. Правила, підписана Заява-договір, Тарифний план, Програма кредитування, документи, що вимагаються чинним законодавством України з питань кредитування фізичних осіб, усі зміни та додатки до них, які також розміщуються на Сайті Банку, а також інші заяви та розпорядження Клієнта прийняті Банком до виконання на умовах цих Правил, разом вважаються укладеним договором банківського вкладу (Депозитним договором), договором банківського/карткового рахунку (далі - Договір). Банк і Клієнт є Сторонами Договору, реквізити Банка зазначені у Правилах, реквізити Клієнта зазначаються у Заяві-договорі. Договір є договором приєднання у розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, тобто його умови встановлені однією із Сторін (у формулярах або інших стандартних формах), і може бути укладений лише шляхом приєднання другої Сторони до запропонованого Договору в цілому. Друга Сторона не може запропонувати свої умови Договору. У відповідності до п. 1.2.5. Правил Договір вважається укладеним, якщо Клієнт належним чином заповнив та підписав Заяву-Договір, а Банк прийняв таку Заяву-Договір без зауважень та відкрив рахунок. Відповідно до п. 1.2.6. Правил датою укладення Договору відповідно до цих Правил є дата відкриття рахунку. Відповідно до п.1.2.7. Правил у разі, якщо обраний Клієнтом і зазначений у Заяві-Договорі пакет передбачає отримання Клієнтом кредиту у формі дозволеного овердрафту, укладений відповідно до цих Правил Договір є одночасно договором банківського рахунку та кредитним договором у розумінні положень ЦК України (договором про споживчий кредит у розумінні положень Закону України «Про споживче кредитування»). У Заяві-Договорі зазначаються окремі істотні умови для кредитного договору як окремої складової частини Заяви-Договору. Датою кредитного договору є дата встановлення Банком ліміту дозволеного овердрафту на відповідному субрахунку Клієнта. Банк повідомляє Клієнта про факт встановлення за Субрахунком Ліміту Дозволеного овердрафту засобами SMS-banking. Якщо після встановлення та/або після збільшення/зменшення Ліміту Дозволеного овердрафту Клієнт продовжує використання коштів, вважається що таке встановлення/збільшення/зменшення Ліміту Дозволеного овердрафту виконане за згодою Сторін. 21 грудня 2021 року таку Заяву-Договір №2021/1_C/372-22197756-01 про приєднання до Правил відкриття та обслуговуванння ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було заповнено, підписано та подано до відділення №372/03 АБ «УКРГАЗБАНК» [PERSON] Заявою-Договором №2021/1_С/372-22197756-01 від 21.12.2021 року Відповідач просив надати кредит у формі дозволеного овердрафту на умовах: за програмою кредитування «ЕКО кредитка»; кредитний договір №2021/0BP/372-72197756-01; строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців, з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил; можлива сума кредиту - 300 000,00 грн.; процентна ставка - 39,00 % річних, процентна на прострочену заборгованість - 48% річних. Згідно з ч. 2 п. 3.3.8.2. Правил Сторони домовились, що на підставі оформленої належним чином Заяви-Договору, якою Клієнт замовив кредит, Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення за Субрахунком Клієнта ліміту дозволеного овердрафту для проведення операцій, а Клієнт зобовязується повернути Банку кредитні кошти та проценти за користування дозволеним овердрафтом у порядку та на умовах, визначених цими Правилами, програмою кредитування та Заявою-договором. Згідно з 3.3.9. Правил Клієнт підтверджує, що визначений попереднім підпунктом цих Правил порядок надання Кредиту здійснюється за згодою Сторін та відповідно до вимог чинного законодавства України, яке регулює відносини у сфері споживчого кредитування та не потребує надання до відділення Банку окремої Заяви-договору чи внесення змін до Заяви-договору. Згідно з 3.3.11. Правил підставою для надання кредитних коштів є встановлений на відповідному Субрахунку Ліміт Дозволеного овердрафту, строк дії якого не закінчився, надходження до Банку Платіжного повідомлення за виконаними операціями з відповідними картками та/або настання терміну виконання грошових зобов?язань Клієнта перед Банком, що виникли з умов укладеного Договору за відповідним Продуктом (крім зобов?язань з погашення Кредиту та\~ на виконання умов Договору, 21.12.2021 р. Клієнту було відкрито субрахунок №26206111303492.500301.980., та видано платіжну картку N? [NUMBER] , що підтверджується відповідною розпискою Клієнта в розділі Договору «Розписка про отримання платіжної картки». В порядку п.л. 1.2.7., 3.3.8.2., 3.3.11. Правил Клієнту 10.02.2022 р. був встановлений Ліміт Дозволеного овердрафту в межах орієнтовної та можливої суми кредиту в розмірі 49 000,00 грн. із строком його дії (строком кредитування) 12 місяців, як це передбачено окремими істотними умовами для кредитного договору як окремої складової частини Заяви-Договору. Факт встановлення 10.02.2022 р. Ліміту Дозволеного овердрафту підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] . в період з 21.12.2021 р. по 16.11.2023 р. Таким чином, Банк повністю виконав свої зобов?язання за Договором овердрафту, а Клієнт скористався наданим кредитом. З моменту отримання картки Позичальник активно користувався кредитними коштами протягом всього 12-ти місячного строку кредитування рахунку з 10.02.2021 р. по 09.02.2023 р., що підтверджується виписками за картковим рахунком Позичальника № [NUMBER] . в період з 21.12.2021 р. по 16.11.2023 р. Клієнт зобов?язаний погашати заборгованість за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом щомісяця до дати, встановленої обраною Програмою кредитування, в день закінчення строку дії дозволеного овердрафту, а також в день дострокового припинення дії дозволеного овердрафту у випадках, визначених Правилами (п. 3.3.19 Правил). Згідно з п. 3.3.26 Правил у разі непогашення Клієнтом сум заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірах та у терміни сплати, визначені обраною Програмою кредитування, сума непогашеної заборгованості (частина заборгованості) визнається простроченою у день, наступний за терміном погашення заборгованості. Всупереч умовам Договору овердрафту, зобов`язання щодо погашення основного боргу за овердрафтом Клієтом належним чином не виконуються. Зобов?язання щодо сплати процентів за користування кредитом Клієнтом не виконуються. Сума неповернутих у встановлений строк кредитних коштів станом на 16.11.2023 року становить 48 996,35 грн. та обліковується як прострочена заборгованість, на яку нараховані проценти в сумі 15 159,93 грн. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11\~Закону України\~від 12\~травня 1991\~року №\~1023-XII\~«Про захист\~прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першоїстатті 1 Закону № 1023-XIIспоживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. При цьому, банком надано належні докази на підтвердження отримання відповідачем кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав колегія суддів вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту. Таким чином, суд приходить до висновку щодо того, що відповідачем з моменту укладення договору витрачено, але не погашено кредитні кошти, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі За приписами ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved