Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

У листопаді 2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 24575 грн 27 коп заборгованості за кредитним договором №00-2664712 від 23 лютого 2021 року, з яких 8650 грн заборгованості за основною сумою боргу, 15925 грн 27 коп заборгованість за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23 лютого 2021 року між ТОВ Качай гроші та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем укладений електронний договір про надання фінансового кредиту № 00-2664712 на 8650 грн, строк кредитування 12 днів, дата повернення-07 березня 2021 року, з 649,80% (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 1,81% (процентів) в день, тип процентної ставкифіксована. 22 грудня 2022 року між позикодавцем та позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №22122022/2, відповідно до якого ТОВ Качай гроші відступило позивачу право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] .. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування ними, у неї утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача [PERSON] просить позов задовольнити. Заочним рішенням\~від 19 січня 2024\~року вказаний позов\~задоволено і\~стягнуто із\~ [PERSON] \~на користь\~ ТОВ "ФК "ЄАПБ" 24575 грн 27 коп заборгованості за кредитним договором №002664712 від 23 лютого 2021 року та 2684 грн судового збору. Ухвалою суду від 01 травня 2024 року згідно з заявою відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення,-дане заочне рішення від 19 січня 2024 року скасоване із призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно з відзивом від 19 серпня 2024 року представник відповідача адвокат Гринь Л.В. просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують факт укладення самого договору кредиту, так і наявність заборгованості, також, що відповідач підписувала вказаний договір електронним підписом, позивачем не надані докази того, що при укладенні договорів позики були дотримані вимоги, передбачені ч.2 ст.11 ЗУ №1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими, також позивачем не надано належного розрахунку заборгованості, проценти нараховані поза межами строку дії договору. Також відсутні докази про заміну кредитора, відповідач не була письмова попереджена. Просить стягнути в разі відмови у задоволенні позову 8000 грн витрат на правничу допомогу. Згідно з відповіді на відзив від 16 вересня 2024 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, вказує, що позивачем надані всі докази про укладення договору, погоджені умови кредитування, перерахунок коштів, а також відступлення прав вимоги. Просить розгляд справи провести за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на 26 вересня 2024 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. В силу положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 даного Закону). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2021 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] (після одруження [INFO] [PERSON] укладено договір №00-2664712 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, згідно умов якого, [PERSON] отримала кредит у розмірі 8650 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту із погодженням умов сплати процентів і пені, який був підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» з використанням одноразового ідентифікатора 6796F, направленого відповідачу на номер телефону [NUMBER] , вказаного останньою. У Паспорті споживчого кредиту від 23 лютого 2021 року, який також підписано відповідачем електронним підписом -одноразовим ідентифікатором 6796F, зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування, а саме, що у випадку кредитування на суму 8650 грн протягом усього строку кредитування із застосуванням 649,80% (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 1,81% (процентів) в день, тип процентної ставкифіксована. Таким чином, позичальника повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені нею у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які зобов`язані будуть повернуті позичальником разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит. Суд враховує, що паспорт споживчого кредиту надається позичальнику до укладення кредитного договору, метою якого є повідомлення позичальника про умови надання кредиту у відповідній установі, у разі непогодження позичальника із викладеними у ньому умовами, останній має право відмовитися від отримання відповідної фінансової послуги. На момент укладення кредитного договору [PERSON] не зверталась до позикодавця із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилась із всіма умовами такого договору. Також за інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 29 серпня 2024 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту за № [NUMBER] і по виписці по даному рахунку зараховано 23 лютого 2021 року переказ на 8650 грн. Будь-яких доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано. 22\~грудня\~2022\~року\~між ТОВ Качай\~гроші та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №22122022/2, згідно якого ТОВ Качай гроші відступило позивачу право грошової вимоги, зокрема і по договору №00-2664712 від 23 лютого 2021 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] , що підтверджується також і випискою з Реєстру прав вимоги від 22 грудня 2022 року. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності кредитного договору від 23 лютого 2021 року та договору факторингу до нього від 22 грудня 2022 року - станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст.514\~ЦК\~України набув прав кредитора по вищезазначеному договору від 23 лютого 2021 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №00-2664712 від 23 лютого 2021 року у розмірі 24575 грн 27 коп, з якої 8650 грн заборгованості за основною сумою боргу, 15925 грн 27 коп заборгованості за відсотками, всього 24575 грн 27 коп. Доказів на спростування наведеного відповідачем не надано, зокрема і щодо посилань на відсутність у позивача доказів на підтвердження підписання договору та отримання коштів, підроблення документів, при цьому ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, тобто сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них, в іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони, тобто доказування є юридичним обов`язком сторін, зокрема і відповідача. За поданими суду доказами позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, а відповідач свої зобов`язання за договором належно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, згідно з розрахунком, наданим позивачем, становить 24575 грн 27 коп, За даних обставин у судовому засіданні встановлені підстави для застосування до спірних правовідносин сторін правил згідно з ст.1049\~ЦК\~України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2684 грн судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. \~При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved