Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

25.05.2023 р. представник позивача звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором № 400550637 від 01 січня 2019 р. в розмірі 13395 грн. 23 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 р. за № 429. Враховуючи факт споживання електричної енергії, між [PERSON] та позивачем було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400550637 від 01 січня 2019 р. Приєднавшись до договору, відповідач взяла на себе обов`язок виконання договірних зобов`язань, зокрема здійснювати оплату вартості спожитої електроенергії. Позивач свої зобов`язання за Договором виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію. Натомість, [PERSON] , всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. ПРРЕЕ, а також умовам укладеного між сторонами Договору не виконує належним чином свої зобов`язання, не сплачує вартість спожитої електроенергії. Враховуючи зазначене у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем на суму 13395 грн. 23 коп. за спожиту електроенергію. Проте, вказану суму боргу, за виставленими рахунками, споживач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Тому, ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400550637 від 01 січня 2019 р. в розмірі 13395 грн. 23 коп. та стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 13 лютого 2024 р. у справі відкрито позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Також роз`яснено сторонам права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання сторони до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представник позивача подав заяву, якою позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, натомість, подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяви представника позивача та відповідача, а також докази, наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі - продажу електричної енергії між постачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 р. за № 312. Відповідно п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 р. за № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднан-ня до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Пунктом 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Позивач ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється енергопостачаль-ником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 р. за № 429. Як вбачається з Договору про користування електричною енергією від 28.02.2012 р. №200550637, між [PERSON] та ПАТ «А.Е.С.Київобленерго» укладено договір про постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло віл 06.06.2002 р., видане Фастівським БТІ 22.06.2002 р. Судом встановлено, що 01 січня 2019 р. між ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400550637. Абзацом 5 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Договір укладений на умовах, що розроблені елекропостачальником та опубліковані на офіційному веб - сайті ТОВ «Київська обласна ЕК». Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщено на сайті. Приєднавшись до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400550637 від 01 січня 2019 р., відповідач [PERSON] взяв на себе обов`язок виконання договірних зобов`язань, зокрема щодо здійснення оплати вартості спожитої електричної енергії. Відповідно п.2.1, 5.8 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної(купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. За змістом п.6.2 договору, споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату споживчої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами даного договору. Згідно п.п. 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію, а відповідач всупереч умовам укладеного договору, не здійснює плату за електричну енергію. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 13395 грн. 23 коп. за період з 01.01.2019 р. по січень 30.09.2022 р. Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Статтями 526-527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд прийшов переконання, що вимоги позивача обґрунтовані належними доказами та з урахуванням визнання позову відповідачем, підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved