Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Чумак В.П., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] протягом останніх п`яти років по день смерті останньої, тобто до [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 2018 року до 16.02.2024 проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю, вели з нею спільне господарство, мали спільний побут. [PERSON] була одинокою жінкою, чоловіка та дітей не мала, маючи тяжкі захворювання, потребувала стороннього догляду. Після смерті [PERSON] , 16.02.2024 залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Ігнатова Д.Є. з заявою про відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Проте, при вивченні поданих заявницею документів її було повідомлено нотаріусом про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємиці, передбаченій ст.1264 ЦК України, оскільки юридичний факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду, та з цих підстав рекомендовано звернутись до суду для встановлення цього факту. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] , не має. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 04.09.2024. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте її представник [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю. Просить долучити до матеріалів справи фотографії та письмові покази свідків, які підтверджують факт проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , протягом останніх 5 років однією сім`єю разом із [PERSON] , яка померла [INFO] . Представники заінтересованих осіб: приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Ігнатов Д.Є. та територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до наступних висновків. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України встановлено право спадкоємця прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Установлення юридичних фактів сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серія [NUMBER] від 16 лютого 2024 року (а.с.9), що також підтверджується довідкою №8 про причину смерті від 16.02.2024 (а.с.10). Відповідно до довідки комітету самоорганізації населення Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області №727 від 09.04.2024, виданій [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] вбачається, що вона здійснила поховання громадянки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) , за власні кошти (а.с.12), що також квитанцією про сплату ритуальних послуг від 16.02.2024 (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.1981, посвідченого державним нотаріусом Прилуцького державного нотаріального округу Фесик Н.В. вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно, а саме житловий будинок з надвірними господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] (а.с.13). Згідно довідки комітету самоорганізації населення Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області №728 від 09.04.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті, яка наступила [INFO] , згідно даних будинкової книги, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна (а.с.16). Згідно письмових показів свідка [PERSON] вбачається, що він підтверджує факт проживання, заявниці [PERSON] разом із [PERSON] , більше п`яти років за адресою: [ADDRESS] , оскільки надавав послуги з ремонту побутової техні, також за покупку якої сплачувала [PERSON] . Свідок [PERSON] у письмових показах також підтвердила факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] . Свідок з 2018 року працює менеджером у відділенні Приватбанку у м.Прилуки, у якому [PERSON] сплачувала комунальні платежі, та при розмові з нею неодноразово вказувала, що веде фінансові справи [PERSON] з якою проживає в одному помешканні, оскільки остання хворіє та потребує допомоги. На підтвердження чого було надано платіжні квитанції. З письмових показів свідка [PERSON] вбачається, що остання знала помероу [PERSON] з 1986 року, оскільки співпрацювали по роботі та дружили. [PERSON] була одинокою жінкою, мала хронічні захворювання, у зв`язку з чим, у її будинку з нею почала проживати [PERSON] , яка вела всі фінансові справи померлої, допомагала по господарству та здійснювала за нею догляд, а також доглядала за її майном, що продовжує робити і після смерті [PERSON] проживаючи і надалі в її будинку за адресою [ADDRESS] . [PERSON] також за власні кошти здійснила поховання [PERSON] , відбула поминальний обід та замовила пам`ятник, на підтвердження чого надано накладні та фотокартку пам`ятника. Відповідно до письмових показів свідка [PERSON] вбачається, що вона знала померлу [PERSON] більше двадцяти років, оскільки проживала по сусідству та дружила з нею, вони ходили один до одної в гості. Померла була одинокою жінкою, мала тяжкі захворювання та потребувала постійного догляду. У зв`язку з чим, у її будинку більше десяти років проживала [PERSON] , яка здійснювала постійний догляд за [PERSON] , лікувала, допомагала вести господарство. [PERSON] і після смерті [PERSON] продовжує проживати у її будинку та доглядає за ним. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.04.2024 року за №76791974, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] , приватним нотаріусом Ігнатовим Д.Є. 29.04.2024 заведена спадкова справа №59/2024. Із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , [INFO] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, свідоцтво про право на спадщин не видавалося (а.с.35-36). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Д.Є від 29.04.2024 вбачається, що на звернення [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , її повідомлено про наступне. 29 квітня 2024 року за її заявою про прийняття спадщини, ним була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (номер у спадковому реєстрі - 72371419, номер у нотаріуса - 59/2024). У своїй заяві [PERSON] стверджує, що проживали разом з померлою однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України: «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини». Факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем та строк такого проживання має бути встановлений судом. Отже, для встановлення факту її проживання разом з померлою [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, заявниці запропоновано звернутись до суду (а.с.18). При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 Сімейного кодексу України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.\~\~\~\~\~\~\~\~ Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. \~Пунктом 6\~рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зауважує, метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Отже, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим факт, що [PERSON] , [INFO] , протягом останніх п`яти років, а саме з 2019 року проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , до дня її смерті, тобто до [INFO] , однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, тому заява про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, підлягає задоволенню. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявницею судового збору за подання нею до суду заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, слід залишити за [PERSON] , оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved