Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з позовом у якому зазначають, що \~вони є донькою та онукою відповідно, померлого [PERSON] . За життя [PERSON] заповідав все належне йому майно [PERSON] , що підтверджується заповітом від [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. У грудні\~2013\~року обидва позивачі з метою прийняття і оформлення спадщини за померлим звернулися до нотаріусів, які їм повідомили, що спадкова справа вже відкрита приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І. 23.12.2013\~року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Рак О.І. із заявою про прийняття спадщини та згідно отриманих інформаційних довідок дізналася, що спадкова справа заведена 06.08.2013\~року, заповіт від 04.12.2012\~року скасований за заявою [PERSON] від 28.01.2013\~року №\~54105145. Вказане також випливає з листа приватного нотаріуса Рак О.І. від 03.02.2014\~року. У зв"язку з наведеним позивачі вимушені були звернутися 03.02.2014\~року із позовною заявою до Ужгородського міськрайонного суду про скасування вказаної заяви. 06.02.2014\~року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Рак О.І. заяву про прийняття спадщини за померлим [PERSON] . Позивачі вважають, що померлий [PERSON] не міг скасувати заповіт від 04.12.2012\~року згідно заяви від 28.01.2013\~року №\~54105145\~за реєстровим номером № 152, посилаючись на те, що підпис на заяві від 28.01.2013\~року, оформленій приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Гулянич Т.М. вчинений не [PERSON] , що випливає з візуального аналізу підпису від імені померлого на вказаній заяві, в порівнянні з підписом [PERSON] на заповіті від 04.12.2012\~року, і на дорученні від 27.11.2012\~року. Окрім того, посилаються на те, що нотаріусом при оформленні заяви від 28.01.2013\~року №\~54105145\~було порушено Закон України "Про нотаріат" та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: станом на\~2012-2013\~рр. померлий сильно хворів та 20.12.2012\~року отримав першу А групу інвалідності, потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами. Згідно виписки з історії хвороби обласного госпіталю інвалідів війни та учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС №\~1121\~від 02.01.2013\~року, довідки №1 від 03.01.2013\~року, виписки з протоколу лікарської консультаційної комісії від 29.01.2013\~року № 15 в померлого були наявні порушення зору: вікова катаракта, глаукома обох очей, а також порушення слуху (пресбіакузіс), інші хвороби та хворобливі стани, потребував постійного стороннього догляду та допомоги, не здатен до самообслуговування. Хворобливий стан померлого підтверджується і самим змістом заповіту від 04.12.2012\~року: такий був вчинений на прохання заповідача, з огляду на його хворобу та похилий вік у присутності свідків за місцем його місцезнаходження у лікувальному закладі, де він у той час перебував. Вказують, що у них виникає об"єктивний і обгрунтований сумнів щодо можливості померлого [PERSON] скласти і прочитати заяву про скасування заповіту від 28.01.2013\~року. Позивачі посилаються\~на положення\~п.\~6\~і 7\~глави 9\~розділу І\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами \~України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22.02.2012\~року за\~№ 296/5\~(\~у редакції\~наказу Міністерства\~юстиції України\~від 26.12.2012\~року №1951/5,\~яка набула\~чинності з\~04.05.2013\~року) та зазначають, що оскаржувана заява не містить відповідних посвідчувальних написів нотаріуса чи відміток про те, що померлому уголос було прочитано зміст документа, чи підписів свідків, у тому числі сурдоперекладача, що могло би свідчити про те, що зміст заяви (правочину) від 28.01.2013\~року відповідав волевиявленню та дійсним намірам учасника нотаріальної дії. Крім того, зазначають, що з висновку судово-медичної експертної комісії Головного бюро судово-медичної експертизи України від 15.09.2015\~року № 258/15, проведеної в рамках цивільної справи № 308/1285/14-ц слідує: "виходячи з вищезазначеного офтальмогологічного статусу та гостроти зору «vis OD/ОS =0,1 не кор../0,05 не кор..», слід вважати, що станом на січень\~2013\~року [PERSON] не міг самостійно прочитати заяву про скасування заповіту. А тому на підставі вищенаведеного просять визнати недійсною заяву [PERSON] від 28.01.2013\~року №\~54105145\~за реєстровим № 152, оформлену приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Гулянич Т.М., а нотаріальну дію щодо вчинення цієї заяви - скасувати. Позивач [PERSON] \~ у\~судовому засіданні\~позовні вимоги\~підтримала та\~просила їх\~задовольнити ,\~з наведених\~у позові\~підстав.\~Надала пояснення\~які знайшли\~своє відображення\~у долученій\~до позовної\~заяви промови\~у судових\~дебатах.\~Також зазначила,\~що у\~матеріалах справи\~є три експертизи які підтверджують, що заява про скасування заповіту від 28 січня 2013 за реєстровим № 152, оформлена приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Гуляним Т.М. була підписана не її батьком [PERSON] , 1927 року народження, а іншою особою. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] \~ адвокат\~Субота М.І.\~у судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримав\~та просив\~задовольнити позов.\~Просив суд\~визнати недопустимим\~доказом висновок\~ експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03.06.2021 року № 9637 в межах кримінального провадження №12019070030003792 та наполягав на порушенні нотаріусом при посвідченні заяви [PERSON] від 28.01.2023 року про скасування заповіту від 04.12.2012 року, вимог п. 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явилася хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява [PERSON] про розгляд справи без її участі у якій зазначає, що позов підтримує. Крім того, у матеріалах справи наявна письмова промова у судових дебатах [PERSON] , у якій вона просить суд врахувати промову при прийнятті рішення. У вказаній промові позивачка зазначає , що у неї з дідусем завжди були приязні відносини, вона допомагала їм з бабусею у побутових речах , зокрема доставляла продукти харчування та ліки. У той же час її дядько [PERSON] не цікавився справами своїзх батьків , не підтримував з ними постійний зв"язок, мотивуючи своєю зайнятістю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивачів та відповідача вона знає давно, оскільки вони сусіди. Вона посвідчувала заповіт батька сторін [PERSON] від 04.12.2012 року. У подальшому через два місяці , а саме 28.01.2013 року , [PERSON] з"явився до неї особисто. Його привіз його син - [PERSON] .. [PERSON] сам зайшов до неї у кабінет та висловив бажання скасувати складений ним заповіт від 04.12.2012 року, про що надав відповідну заяву, справжність підпису на якій нею засвідчено, та всі необхідні документи для вчинення вищевказаної нотаріальної дії, а саме паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера. Під час розмови та після ознайомлення з наданими документами, нею було перевірено його цивільну дієздатність. Засвідчуючи справжність підпису особи на документі, а саме на заяві про скасування заповіту, нею було встановлено особу [PERSON] за паспортом громадянина України, відповідно до ст. 13, 14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, реквізити якого записано у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. У її присутності [PERSON] прочитав текст заяви про скасування заповіту, як того вимагає ст. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Значення своїх дій ним повністю усвідомлювалося. У неї не склалося жодних сумнівів щодо добровільного, усвідомленого його волевиявлення при оформленні даного документу. До посвідчення справжності підпису на заяві про скасування заповіту та скасуванні заповіту у Спадковому реєстрі, [PERSON] було роз`яснено правові наслідки скасування правочину. [PERSON] не повідомляв нотаріуса про фізичні вади, хвороби, інші поважні причини, через які не може власноручно підписати правочин, заяву чи інший документ. Своє бажання саме так вчинити [PERSON] засвідчив своїм особистим підписом на заяві про скасування заповіту та в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Після чого нею було внесено реєстраційний запис до Спадкового реєстру стосовно скасування вказаного заповіту. Окрім того , зазначила, що відповідно до Розділу 17 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тільки такий правочин як заповіт повинен бути прочитаний заповідачем вголос перед нотаріальним посвідченням. Вимога законодавства про те, що будь-який інший правочин або заява, повинні бути прочитані вголос фізичною особою відсутня. В тому разі, якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, неписьменна або сліпа, нотаріус прочитує їй текст заяви та проставляє на документі відповідну відмітку. Проте [PERSON] при підписанні заяви про скасування заповіту не повідомляв нотаріуса про фізичні вади, хвороби, інші поважні причини. Але навіть у випадку, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса з проханням засвідчити справжність її підпису на заяві є сліпою, законодавствоне містить вказівок на обов`язок виконання спеціальних дій нотаріусом, окрім як прочитання тексту заяви вголос нотаріусом та проставляння відмітки про це на документі. Вказала, що нею повністю дотримано вимоги чинного законодавства при засвідченні справжності підпису [PERSON] на заяві про скасування заповіту та внесенні реєстраційного запису до Спадкового реєстру стосовно скасування вказаного заповіту. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гельжинський Р.Л. у судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що відповідно до висновку посмертної комісійної судово-медичної експертизи №54 від 16.11.2018, згідно з якою на моменти огляду лікарями [PERSON] міг самостійно писати правою рукою, однак зважаючи на те, що з віком та при даних хворобах почерк може змінюватись, то писати як здорова людина не міг. Крім того, згідно заключення експертів вони не заперечують факту можливості тримати в руці ручку і писати, але зазначають, що впевнено писати не міг. Виявлені симптоми не могли повністю зникнути, але можлива деяка варіабельність в ту чи іншу сторону (або дещо покращитись, або дещо погіршитись). Щодо почеркознавчої експертизи №4/436 від 30.11.2020 року, яка була проведена в рамках кримінального провадження №12019070030003792 від 27.11.2019 року, зазначив , що до постанови про призначення експертизи від 23.11.2020 року були долучені: оригінал заповіту від 04.12.2012 року, заява [PERSON] від 28.01.2013 року, оригінал доручення від 27.11.2012 року, копія висновку СМЕ №54 від 16.11.2018 року. Крім того, 24.11.2020 року експертом було заявлено клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків, а саме: вільних зразків підпису [PERSON] виконаних ним у період 2010-2013 року, однак таке клопотання слідчим не було виконано. При цьому представник звернув увагу, що у разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення, що регламентується пунктом 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5. Однак, незважаючи на вказане, експертом було проведено експертизу всупереч вимогам вищевказаної Інстукції. Як наслідок згідно з вказаним висновком встановлено, що « Підпис від імені [PERSON] на заяві про скасування заповіту №54105145 вчиненого ним 04.12.2012 р., що складена та засвідчена 28.01.2013 р. приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Гулянич Т.М. за реєстровим №152 виконаний не громадянином [PERSON] , а іншою особою». Представник звернув увагу, що вказаний висновок експерта містить недостовірну інформацію є неналежним та недопустимим доказом, оскільки він проведений із порушенням вимог Інструкції, з огляду на те, що на клопотання експерта [PERSON] слідчим ненадано запитуваних документів, експертом досліджено лише два документа, у зв"язку із чим у ньому зазначені відомості які не відповідають дійсності. Разом з тим, в матеріалах справи міститься висновок експерта (судово-почеркознавчої експертизи) №9637 від 03.06.2021 р., також проведеної в\~рамках кримінального\~провадження №12019070030003792\~від 27.11.2019\~року, згідно з яким підпис та рукописний запис « [PERSON] » від імені [PERSON] у заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 за реєстровим номером №152, виконані [PERSON] . Підпис та рукописний запис «Мазюта» від імені [PERSON] у заповіті від 04.12.2012 за реєстровими номерами №1571, №1572, №1573, виконані [PERSON] . Підписи та рукописні записи від імені [PERSON] у заповіті від 04.12.2012 за реєстровими номерами №1571, №1572, №1573 та заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 за реєстровим номером №152, виконані однією особою. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що 02.01.2013 року за проханням батька він забрав його до себе з лікарні, оскільки батько не хотів бачити [PERSON] . У подальшому батько попросив відвезти його до нотаріуса оскільки в лікарні підписав якийсь документ, а який саме не знає. Він привіз батька до нотаріуса та чекав його . До нотаріуса з ним не заходив. Допитаний судовому засіданні експерт [PERSON] щодо наданого ним висновку пояснив, що повністю підтримує наданий ним висновок. Зазначив, що звертався до слідчого із клопотанням про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи , оскільки більше порівняльного матеріалу краще для дослідження, однак таких йому надано не було. Додав, що наданих зразків було достатньо для проведення експертизи. Допитаний судовому засіданні експерт [PERSON] щодо наданого ним висновку пояснив, що повністю підтримує наданий ним висновок. При проведенні експертного дослідження йому для дослідження надано було 18 оригіналів документів із зразками підпису та почерку [PERSON] , у тому числі ним проведено в присутності нотаріуса Гулянич Т.М. у її робочому кабінеті огляд підписів [PERSON] у журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій та двох реєстрах для реєстрації нотаріальних дій. Третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І. у судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява третьої особи у якій вона зазначає, що на підставі заяви спадкоємця [PERSON] від 06.02.2017 року та ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2016 року у справі № 308/1285/14-ц, яка набула законної сили 10.11.2016 року, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 06.02.2014 року у справі № 308/1285/14-ц про накладення заборони на видачу свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, нею, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І. 06.02.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після померлого [INFO] [PERSON] на користь спадкоємця за законом першої черги [PERSON] . Також зазначає, що оскільки вирішення справи по суті за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про скасування заяви про скасування заповіту, не вимагає жодних пояснень з її сторони, просить суд розглянути цей позов без її участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема таким є, визнання права. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.12.2012 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М. посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та його обов`язки на час час смерті заповів [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про щлюб серії [NUMBER] від 26.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1234 ЦК України, право на\~заповіт має\~фізична особа\~з повною\~цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. У відповідності\~до вимог\~ст.\~1247\~ЦК Украни,\~\~заповіт складається\~у письмовій\~формі,\~із зазначенням\~місця та\~часу його\~складення. Заповіт\~має бути\~особисто підписаний\~заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~положень ст.\~1248\~ЦК України,\~нотаріус посвідчує\~заповіт,\~який написаний\~заповідачем власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів .\~У цьому\~разі заповіт\~має бути\~вголос прочитаний\~заповідачем і\~підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253\~цього Кодексу). Частинами першою\~та другою\~статті 1253\~ЦК України\~передбачено,\~що на\~бажання заповідача\~його заповіт\~може бути\~посвідчений при\~свідках. У випадках, встановлених\~абзацом третім частини другої статті 1248\~і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Як убачається із заповіту [PERSON] від 04.12.2012 року, такий на прохання заповідача було складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп"ютера/друкарської машинки) та з огляду на хворобу та похилий вік [PERSON] та на його особисте прохання заповіт посвідчено за місцем його знаходження, а саме: у Закарпатському обласному клінічному кардіологічному диспансері за адресою: [ADDRESS] , та за бажанням\~ [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] . Згідно з записом у вказаному заповіті, такий до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса о 10год. 50 хв. Статтею 1254 ЦК України передбачено право заповідача на скасування та зміну заповіту. Так,\~ч.1,6,7\~ст.1254\~ЦК України\~встановлено,\~що заповідач\~має право\~у будь-який\~час скасувати\~заповіт.\~Скасування заповіту,\~внесення до\~нього змін\~провадяться заповідачем\~особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. 28.01.2013 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М. посвідчено заяву [PERSON] , згідно з якою [PERSON] просить скасувати заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М. у присутності свідків, 04.12.2012 року за реєстром № 1571,1572,1573. Відповідно до інфомаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.12.2013 року заповіт [PERSON] , 1927 року народження , зареєстрований у спадковому реєстрі за №53853004 скасовано за заявою [PERSON] реєстраційний номер 54105145. Позивачі оскаржують вказану заяву з причин, того, що підпис, на заяві вчинений не [PERSON] , а також з причин порушення нотаріусом Гулянич Т.М. вимог Закону Украни «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. За клопотанням позивачів згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2018 року у справі була призначена комплексна судово-медична експертиза на вирішення якої було поставлено питання: Чи мав можливість [PERSON] , 1927 р.н., мешканець [ADDRESS] , наприкінці січня\~2013 р. за наявності діагнозів: Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст.. змішаного ґенезу з вираженим емоційно-вольовим порушенням, когнітивно-мнестичними розладами, вираженою астенізацією НС, порушенням функції стояння та ходи, порушення функції т/о. атеросклероз судин головного мозку. Органічний астенічний, емоційно-вольовий та інтелектуально-мнестичий розлад зі стійкими вираженими порушеннями. Судинна деменція, прогресуючий перебіакузіс. В/к катаракта Іа, глаукома обох очей. Ангіопатія. Пресбіопія. Міопія слабкого ступеня. Правобічна пахова кила. ІХС: атеросклеротичний та постінфарктний кардіосклероз, Трепотіння передсердь, постійна форма. ПБЛНПГ., екстра систолічна аритмія ХНК ІІ А ст.; - самостійно повноцінно впевнено писати правою рукою, як здорова людина; - чи ці захворювання могли призвести до невпевнених, погано контрольованих рухів руки (на зразок тремору руки); - чи міг він впевнено тримати в руці ручку і впевнено писати; - чи могли зникнути симптоми цих захворювань в лютому 2013 р. Відповідно до висновку експерта № 54 (посмертна комісійна експертиза) від 14.09.2018 року, експерти вивчивши наявну медичну документацію, зазначили, що розгорнутий неврологічний та психіатричний статус, який описує наявний стан пацієнта, відображений у посильних документах: направлення на межико-експертну комісію (МСЕК) від 18.12.2012 року, заповнене на ім"я [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , акт № 110/9 огляду у МСЕК від 20.12.2012 року, консультація невропатолога від 13.12.2012 року, консультація психіатра від 10.11.2012 року, дає підстави вважати, що на моменти огляду лікарями він міг самостійно писати правою рукою. Однак, зважаючи на те, що з віком при даних хворобах почерк може змінюватися, то писати як здорова людина не міг. Виявлені захворювання та ступінь їх функціональних порушень, могли призвести до невпевнених, погано контрольованих рухів руки (на зразок тремору рук). Також згідно вказаного висновку експерти встановили, що діагноз: Дисциркуляторна енфефалопатія ІІІ ст. змішаного ґенезу з вираженим емоційно-вольовим порушенням, когнітивно-мнестичними розладами, вираженою асенізацією НС, порушенням функції стояння та ходи, порушення функції т/о, атеросклероз судин головного мозку. Органічний астенічний емоційно-вольовий та інтелектуально-мнестичний розлад зі стійкими вираженими порушеннями. Судинна деменція, прогресуючий перебіг», не заперечує факту можливості тримати в руці ручку і писати, але впевнено писати не міг. Дані симптоми не могли повністю зникнути, але можлива деяка варіабельність в ту чи іншу сторону (або дещо покращитись, або дещо погіршитись). Також, судом досліджено висновок експерта № 4/436 від 30.11.2020 року та висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03.06.2021 року № 9637, проведені у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019070030003792. Вказані висновки експерта суперечать одна одній. Так, згідно висновку експерта № 4/436 від 30.11.2020 року, експерт [PERSON] на питання: Чи виконано підпис від імені [PERSON] на заяві про скасування заповіту № 54105145 вчиненої ним 04.12.2012 року, що складена та засвідчена 28.01.2013 року приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Гулянич Т.М. за реєстровим № 152 тією особою, від імені якої заява складена, чи іншою особою надав висновок про те, що підпис від імені [PERSON] на заяві про скасування заповіту № 54105145 вчиненої ним 04.12.2012 року, що складена та засвідчена 28.01.2013 року приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Гулянич Т.М. за реєстровим № 152 виконаний не громадянином [PERSON] , а іншою особою. В той же час, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03.06.2021 року № 9637, експерт [PERSON] на поставлені відповідні питання надав висновок про те, що: підпис та рукописний запис « [PERSON] » від імені [PERSON] у заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 року за реєстровим номером № 152, виконані [PERSON] ; підпис та рукописний запис «Мазюта» від імені [PERSON] у заповіті від 04.12.2012 року за реєстровими номерами № 1571,1572,1573 виконані [PERSON] ; підписи та рукописні записи від імені [PERSON] у заповіті від 04.12.2012 року за реєстровими номерами № 1571,1572,1573 та заяві про скасування заповіту від 28.01.2013 року за реєстровим номером № 152, виконані однією особою. Відповідно до ст. 110 ЦПК україни, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. При оцінці вищевказаних висновків експерта, суд враховує, що на експертизу за результатами проведення якої експертом [PERSON] складено висновок експерта № 4/436 від 30.11.2020 року, були надані: заява [PERSON] від 28.01.2013 року, оригінал заповіту від 04.12.2012 року від імені [PERSON] , оригінал доручення від 27.11.2012 року підписаного [PERSON] , та копію висновку комісійної експертизи СМЕ № 54 від 16.11.2018 року. Тобто експерту фактично для порівняння було надано лише два документи з оригіналами підписів [PERSON] . Як убачається з описової частини зазначеного висновку експерта, для вирішення питань, поставлених перед судовим експертом, відповідно до ст. 69 ЦПК України, експерт надсилав органу, який призначив судову експертизу клопотання експерта № 4/436 про надання додаткових матеріалів і зразків, а саме: вільних зразків підпису [PERSON] виконаних ним у період 2010-2013 років. Однак, 24.11.2020 року із супровідним листом від 24.11.2020 року № 14635/25/1-2020 експерту надійшло повідомлення про те, що виконати заявлене клопотання немає можливості. У відповідності з приписами п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, у разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення. Частиною п"ятою статті 72 ЦПК України, передбачено, що призначений судом експерт може відмовитися від надання висновку, якщо надані на його запит матеріали недостатні для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову повинна бути вмотивованою. Разом з тим, вказаних дій експертом зроблено не було, а тому суд відхиляє висновок експерта № 4/436 від 30.11.2020 року та не враховує такий при прийнятті рішення. Оцінючи висновок експерта [PERSON] за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03.06.2021 року № 9637, суд враховує, що такий проведений на основі значно більшого порівняльного матеріалу та надає відповіді на більш розширене коло питань, які перебувають у взаємозв"язку між собою. Зокрема, у відповідь на клопотання експерта на адресу Закарпатського відділення інституту при супровідному листі № 8545/106/25/2021 СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 26.05.2021 року надійшли: оригінали документів із зразками почерку і підпису [PERSON] ; довіреність від 19.03.2013 року, за реєстровим номером № 960, 10 листів - звернень (заяв), копія довіреності № 379 від 13.02.2013 року, копія заяви від 18.02.2013 року, копія паспорта [PERSON] , листи на 3-арк. з рукописними записами [PERSON] . Крім того, експертом [PERSON] , було проведено, в присутності нотаріуса Гулянич Т.М., у її робочому кабінеті, огляд підписів [PERSON] у журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем нотаріуса, та двох реєстрах для реєстрації нотаріальних дій. Щодо посилань позивачів на недоліки вказаного висновку, а саме невідповідність такого вимогам п. 4.12. Інструкції про\~призначення та\~проведення судових\~експертиз та\~експертних досліджень\~та Науково-методичних\~рекомендацій з\~питань підготовки\~та призначення\~судових експертиз\~та експертних\~досліджень,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~08.10.1998\~року №\~53/5,\~ то суд перевіривши доводи позивачів зазначає, що згідно постанови дізнавача від 25.05.2021 року була призначена судово-почеркознавча експертиза. Така не була визначена особою, яка призначила експертизу як додаткова, повторна, комісійна або комплексна, а тому безпідставним є тведження щодо незазначення у висновку категорії експертизи. Також, суд констатує, що вступна частина висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03.06.2021 року № 9637 містить відомості про надані матеріали (у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів). У вказаному висновку зазначено, що у відділення Львівського НДІСЕ МЮ України матеріали доставлені у запакованому вигляді, що виключає їх пошкодження при транспортуванні та відповідає переліку, зазначеному у супровідному листі від 25.05.2021 року № 8488/106/25/2021 року. Також, вступна частина містить опис наданих матеріалів, а саме у висновку зазначено, що у відповідь на клопотання експерта на адресу Закарпатського відділення інституту при супровідному листі № 8545/106/25/2021 СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 26.05.2021 року надійшли: оригінали документів із зразками почерку і підпису [PERSON] ; довіреність від 19.03.2013 року, за реєстровим номером № 960, 10 листів - звернень (заяв), копія довіреності № 379 від 13.02.2013 року, копія заяви від 18.02.2013 року, копія паспорта [PERSON] , листи на 3-арк. з рукописними записами [PERSON] . Питання щодо способу доставки у даному випадку не могло вплинути на достовірність висновків експертизи. Висновок містить перелік питань, які поставлені на вирішення експертизи згідно документа про призначення експертизи - постанови дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Бугір В.В. від 25.05.2021 року та відповідає вимогам Інструкції у цій частині. Також висновок містить дані про експерта (експертів): прізвище, ім`я та по батькові, посада, клас судового експерта, науковий ступінь та вчене звання, освіта, освітньо-кваліфікаційний рівень, експертна спеціальність, стаж експертної роботи, дата та номер видачі свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, ким видано та строк дії; попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України та за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України. Що стосується посилання позивача на те, що висновок не містить інформацію про те, що з цього самого предмету існував висновок експерта, суд зазначає, що відповідно до вимог п. 4.12 Інструкції вказана інформація зазначається у випадку додаткових або повторних експертиз, що не відноситься до розглядуваної експертизи. З цих підстав також є безпідставними твердження позивача про недотримання експертом вимог положення про те, що у дослідницькій частині висновку експерта при проведенні повторної експертизи вказуються причини розбіжностей з висновками попередніх експертиз, якщо такі розбіжності мали місце. З дослідницької частини висновку убачається, що об"єктами дослідження вказаної експертизи були рукописні тексти і підписи виконані від імені [PERSON] у заповіті [PERSON] від 04.12.2012 року та заяві [PERSON] від 28.01.2013 року про скасування заповіту, які порівнювалися із зразками підпису та почерку [PERSON] , наданими на дослідження. Згідно \~даних щодо\~використаної літератури\~та довідкових\~джерел експерт\~керувався Інструкцією\~про призначення\~та проведення\~судових експертиз\~та експертних\~досліджень та\~Науково-методичних\~рекомендацій з\~питань підготовки\~та призначення\~судових експертиз\~та експертних\~досліджень,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~08.10.1998\~року №\~53/5\~(у\~чинній редакції),\~Науково-методичними\~рекомендаціями з\~питань підготовки\~та призначення\~судових експертиз\~ та\~експертних досліджень,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~08.10.1998\~року №\~53/5\~(у\~чинній редакції),\~Методикою проведення\~судово-почеркозначої\~експертизи з\~такими реєстраційними\~кодами:\~1.1.12,1.1.16,1.1.53/\~згідно із\~даними Реєстру\~методик проведення\~судових експертиз,\~затверджених наказом\~Міністерства юстиції\~від 02.10.2008\~року №\~1666/5. За таких обставин суд доходить переконання, що відсутні підстави для визнання недопустимим доказом висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03.06.2021 року № 9637. А тому,\~суд при\~вирішенні даної\~справи враховує\~висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03.06.2021 року № 9637 у взаємозв`язку з висновком експерта № 54 (посмертна комісійна експертиза) від 14.09.2018 року та приходить до переконання, що твердження позивачів про те, що підпис на заяві [PERSON] про скасування заповіту від 28.01.2023 року за № 54105145 вчинений не [PERSON] є безпідставним і таким, що спростоване дослідженими матеріалами справи. Стосовно посилань\~позивачів на\~порушення вимог\~пунктів 6\~і 7\~глави 9\~розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 (далі Порядок), а саме на те, що заява від 28.01.2013 року № 54105145 не містить відповідних посвідчувальних написів нотаріуса чи відміток про те, що [PERSON] уголос було прочитано зміст документа, чи підписів свідків, в тому числі сурдоперекладача, суд виходить з наступного. Пунктом 6 глави 9 розділу 1 Порядку встановлено, що якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Також пунктом 7 глави 9 розділу 1 Порядку передбачено, що якщо глуха, німа або глухоніма фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, письменна, вона має прочитати документ і підписати його. Якщо така особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписати документ, то при вчиненні нотаріальної дії обов`язково повинна бути присутня особа (сурдоперекладач), яка володіє технікою спілкування з глухою, німою або глухонімою особою і може підтвердити своїм підписом, що зміст правочину, заяви чи іншого документа відповідає волевиявленню та дійсним намірам учасника нотаріальної дії. Підпис особи (сурдоперекладача) проставляється після тексту документа. Проте, суд констатує, що вказаних обставин щодо [PERSON] не встановлено. Так, позивачі посилаються на висновок експерта № 258/15 від 15.09.2015 року, складеного за результатами комісійної судово-медичної експертизи, проведеної на підставі ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду Івашкович І.І. у справі № 308/1285/14-ц, у якому експерт за результатами дослідження: амбулаторної карти міської поліклініки м. Ужгород за № 070101301305, медичної карти амбулаторного хворого міської поліклініки м. Ужгород за № 1305 30д, медичної карти амбулаторного хворого обласного госпіталю інвалідів війни дійшов висновку про те, що виходячи із зазначеного у вказаних документах офтальмологічного статусу та гостроти зору «vis OD/JS =0,1 не кор../0,05 не кор..» слід вважати, що станом на січень 2013 року [PERSON] не міг самостійно прочитати заяву про скасування заповіту. Однак, у матеріалах справи наявні оригінали власноручно написаних заяв [PERSON] від 18.02.2013 року, адресовані начальнику управління соціального захисту населення Ужгородської міської ради та голові опікунської ради Ужгородської міської ради, а також довіреностей від 13.02.2013 року та 19.03.2013 року, підписані [PERSON] , про уповноваження ним [PERSON] та [PERSON] на представлення його інтересів, які посвідчені приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Петах Н.М., у яких відсутні відмітки про наявність у [PERSON] , фізичних вад, які б перешкоджали [PERSON] самостійно прочитати вказані довіреності. Також, у матеріалах справи наявна копія доручення від 27.11.2012 року, підписана [PERSON] , засвідчена завідуючим відділенням Закарпатського обласного клінічного кардіологічного диспансеру, згідно якої [PERSON] уповноважував [PERSON] та [PERSON] на вчинення дій від його імені. У вказаному дорученні відсутні дані про вади зору у [PERSON] , та відповідні відмітки про прочитання [PERSON] такого у зв"язку з неможливістю самостійного прочитання. Також, суд звертає увагу , що заповіт [PERSON] від 04.12.2012 року посвідчувався у присутності двох свідків за бажанням заповідача, а не у зв"язку з тим, що через фізичні вади [PERSON] не міг сам прочитати заповіт. Крім того, згідно з записом у вказаному заповіті, такий до підписання прочитаний уголос самим заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним же, у присутності нотаріуса . За таких обставин, висновок експерта про те, що «станом на січень 2013 року [PERSON] не міг самостійно прочитати заяву про скасування заповіту», викладений у висновку експерта № 258/15 від 15.09.2015 року, складеного за результатами комісійної судово-медичної експертизи, викликає сумніви у його достовірності, а тому суд відхиляє вказаний висновок у цій частині. З огляду на зазначене, твердження позивачів про порушення нотаріусом вимог пунктів 6 і 7 глави 9 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 при вчиненні нотаріальної дії посвідчення заяви [PERSON] від 28.01.2013 року про скасування заповіту від 04.12.2012 року, є безпідставним. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). В контексті вказаної практики суд вважає обґрунтування цього рішення достатнім. А тому на підставі вищенаведеного, суд доходить переконання що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed