Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 14.02.2014 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 23.07.2020 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області. В шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З листопада 2019 року, після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, з дітьми не спілкується, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивач самотужки займається їх вихованням, утриманням, фізичним та психологічним розвитком, лікуванням, освітою тощо. Рішенням Вільногірського міського суду від 29.09.2017 року з [PERSON] стягнуті на користь матері [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно. Однак, батько дітей аліменти не сплачує, в результаті чого за ним утворилась заборгованість станом на березень 2024 року в розмірі 92 732,55 грн. За наявною у позивача інформацією відповідач з 2020 року постійно проживає за кордоном. Позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей не матиме наслідком порушення їх прав та відповідатиме їх інтересам, оскільки їх мати здатна самостійно забезпечити належний рівень життя та виховання дітей. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 17.06.2024 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Розглянуті клопотання представника позивача про витребування доказів та допит свідків. У визначений в ухвалі строк відповідачем відзив не подано. Ухвалою Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 19.07.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, яка діє на підставі довіреності, просила справу розглядати за відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Витребувані докази суду надані. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, опитавши [PERSON] , [INFO] , дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 14.02.2014 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] 05.10.2016 року змінив прізвище на [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] 20.09.2016 року змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 року шлюбі між сторонами розірваний (а.с. 17, 18). Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000, 00 грн. на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацією (а.с. 19, 20). Постановою від 08.04.2021 року головного державного виконавця Вільногірського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище рішення суду ВП № [NUMBER] (а.с. 21). Розмір заборгованості зі сплати аліментів підтверджується розрахунком сформованим Верхньодніпровським ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса), відповідно до якої станом на березень 2024 року, за боржником [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 92 732,55 грн. (а.с. 22). Діти - [PERSON] та [PERSON] навчаються в Вільногірському ліцеї № 4 Вільногірської міської ради Дніпропетровської області у 1-А та 4-Б класах, відповідно, що підтверджується довідками (а.с. 23, 23 зв.) Відповідно до наданих характеристик дітей [PERSON] та [PERSON] , наданих директором вищезазначеного ліцею, батько дітей з родиною не проживає, з дітьми не спілкується, заклад освіти не відвідував (а.с. 24, 24 зв.). Позивач [PERSON] зверталася до начальника ССД Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з заявою про невиконання батьком [PERSON] батьківських обов`язків щодо дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). Позивач 21.04.2023 р. уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 26), в шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Відповідно до акту № 1192 від 16.05.2024 року, проведено обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] спільно проживають за зазначеною адресою (а.с. 28). Зазначена квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до характеристики [PERSON] за місцем її роботи - філія «ВГМК» АТ «ОГХК», остання характеризується позитивно (а.с. 30). Відповідно до довідки про доходи виданої філією «ВГМК» АТ «ОГХК», [PERSON] працює на даному підприємстві на посаді пробовідбірник, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, отримала виплати в загальному розмірі 5242,00 грн. (а.с. 31). Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 17.07.2024 року, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки він з часу припинення шлюбних стосунків з матір`ю дітей не бере ніякої участі у їх вихованні, не цікавиться їх здоров`ям, розвитком, навчанням, не допомагає матеріально, має значну суму заборгованості за сплати аліментів. Батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не бере участі у створенні належним умов для їх проживання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей. Гр. [PERSON] не виявляє інтересу до внутрішнього світу малолітніх дітей, не створює умов для отримання ними повної загальної середньої освіти. Повним нехтуванням потреб дітей у батьківському піклування, батько не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, а подає їм негативний приклад, що шкодить моральному розвитку дітей. Вказано, що [PERSON] в своїй письмовій заяві до Служби у справах дітей Вільногірської міської ради Дніпропетровської області не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 50). До суду на виконання ухвали суду надані, зокрема, копія паспорта [PERSON] , копія витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] від 08.05.2024 року № 130/1, копію листа КП «ВМЦ ПМСД» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 07.06.2024 року № 409, Копію акта обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 11.06.2024 року № 114, копію листа КУ ЦНСП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 12.06.2024 року № 01-16/249-24 з додатками на 11 арк., копію характеристики з місця роботи гр. [PERSON] від 08.05.2024 року, копію заяви гр. [PERSON] до ССД від 21.06.2024 року, копії паспрота та довідки про реєстрацію місця проживання особи гр. [PERSON] на 2 арк., копії письмової заяви, паспорта та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] від 22.05.2024 року на 3 арк., копії письмової заяви та паспорта [PERSON] від 22.05.2024 року на 2 арк., копії письмової заяви, паспорта та витягу з реєстру територіальної громади гр. [PERSON] від 22.05.2024 року на 3 арк. та інші матеріали (а.с. 70-127). Допитані в судовому засіданні свідки, кожен окремо, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачем їх спільними дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, дітей не відвідує та їм не телефонує. Опитавши в судовому засіданні малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд з`ясував, що він проживає разом із мамою, братом та сестрою, а також вітчимом. Хлопчик пояснив, що він не знає хто такий [PERSON] . Виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 141, ч. 2 ст. 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Однією з таких підстав є те, що мати або батько ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Отже, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (Рішення від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України»). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд має встановити усі фактичних обставини для правильного вирішення справи і визначити, у чому саме полягає свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, чи є рішення суду таким, що ухвалене в інтересах дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 465/3694/14-ц (провадження № 61-36265св18) Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі № 713/63/17 (провадження № 61-27680св18). Суд доходить висновку, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав, не відчуває до нього прихильності і називає батьком іншу особу. Дитина має достатній рівень розуміння обставин справи, відповідно до віку може висловити свою думку, яка враховується судом під час ухвалення рішення. Інший син сторін на час розгляду справи не досяг десятирічного віку в зв`язку з чим в судовому засіданні було поставлено питання щодо можливості його висловити свою думку щодо питань судового розгляду. Як на правову підставу для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, позивач посилається на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. В даному випадку, згідно з наданими доказами та документами на підставі яких було прийнято рішення Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 17.07.2024 за № 362/0/7-24 суд доходить висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, не бере ніякої участі у їх вихованні, не цікавиться їх здоров`ям, розвитком, навчанням, не допомагає матеріально, має значну суму заборгованості за сплати аліментів. Батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не бере участі у створенні належним умов для їх проживання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей. Гр. [PERSON] не виявляє інтересу до внутрішнього світу малолітніх дітей, не створює умов для отримання ними повної загальної середньої освіти. Тобто відповідач з власної волі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Вказане підтверджується його особистою заявою до ССД, яку суд оцінює у комплексі з іншими наданими суду доказами. Також, оцінивши в сукупності з іншими доказами висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, суд приймає до уваги інтереси дітей, які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи встановлення в процесі судового розгляду наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, вважає, що вимога про позбавлення батьківських прав є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з позбавленням відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved