Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 29.05.2019 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 95380505000. 25.01.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» укладено Договір факторингу №237, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №95380505000 від 29.05.2019, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Верра Фінанс». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №237 ТОВ «Верра Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №95380505000. ТОВ «Верра Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34594,43 грн., з яких: 31078,62 грн. сума заборгованості за основним боргом; 3515,81 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Верра Фінанс» за кредитним договором №95380505000 в розмірі 34594,43 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала. За наявності існуючих умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 травня 2019 року між АТ «УКРСИББАНК»\~ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 95380505000, згідно якого відповідач отримала кредит на суму 40 000,00 грн. 25 січня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та TOB «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений Договір факторингу № 237, відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» передав (відступив), а ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] , згідно реєстру боржників. Станом на 06.06.2024 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становить 34594,43 грн., з яких: 31078,62 грн. - заборгованість за основним боргом; 3515,81 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості. ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» зверталося до [PERSON] з вимогою погасити вказану заборгованість, однак вона залишилася без виконання. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених договором. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що вимоги договору кредиту [PERSON] виконані не були. Правовою підставою заявлених ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Так, судом установлено, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошові зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу в загальному розмірі 34594,43 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved