Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Представник [PERSON] - адвоката Бордаченко О.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу, понесені у процесі розгляду справи у розмірі 52 667,00 грн. Вказує, що розмір судових витрат на оплату правничої допомоги у даній справі є співмірним із складністю цієї справи, обсягом виконаних Адвокатом робіт і (наданих послуг), часом, витраченим Адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), значенням цієї справи для відповідача, адже позивач просив суд, стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понад 225 000 грн., пред`явив виконавчий документ до примусового виконання, а потім позивач подав до суду заяву про зміну предмету спору, за якою ціна позову збільшувалась до понад 2 000 000, 00 грн. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Ярош Т.О. через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву, в яких вказує, що представником відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження понесених клієнтом - [PERSON] витрат на правову допомогу згідно із Договором №72-АБ від 08.05.2024 не надано відповідних доказів, які підтверджують здійснення заявлених витрат на суму 52 083,00 грн. саме [PERSON] , що виключає право на відшкодування заявлених витрат. При цьому, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат. В зв`язку з чим просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10 000,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, просили здійснювати розгляд заяви без їх участі. У відповідності до ч.ч.3-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належні чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Виходячи з наведеного, неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Як встановлено судом, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 березня 2024 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати та 3 % річних в сумі 225 580,36 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року по справі за № 754/9288/23 заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 березня 2024 року по справі № 754/9288/23 - скасовано. Відповідач [PERSON] для перегляду заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05.03.2024 у даній справі сплатила судовий збір в сумі 584,00 грн., що підтверджено платіжною інструкцією №221 від 20.05.2024. 12.09.2024 Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що стороною відповідача надано докази на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, а саме: 1. Виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АБ «Адвокат Бордаченко та партнери». 2. Договір №72-АБ від 08.05.2024 про надання правничої допомоги. 3. Завдання (доручення) №1 від 08.05.2024 до договору №72-АБ. 4. Рахунок 292 від 08.05.2024. 5. Рахунок 294 від 17.05.2024. 6. Рахунок 301 від 12.06.2024. 7. Рахунок 309 від 13.09.2024. 8. Відомості про офіційний курс валют. 9. Акт від 16.09.2024 із Звітом. 10. Докази понесених поштових витрат. 11. Докази представництва на стадії виконавчого провадження ВП [NUMBER]. 12. Банківську виписку із поточного рахунку адвокатського бюро. 13. Детальний опис робіт виконаних адвокатом у справі 754/9288/23. При огляді детального опису робіт виконаних адвокатом, загальна вартість - 52 667,00 грн. У фактичні витрати адвоката увійшли також 584,00 грн. на сплату судового збору. Суд, ураховуючи складність справи, фінансовий стан учасників справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи заперечення іншої сторони щодо обґрунтованості розміру зазначених витрат, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача 15 000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

Outcome: partial