Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування вимог зазначивши, що співвласники майна [PERSON] , [PERSON] є побутовими споживачами послуг із розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] ., з якими укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за № 2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Фактом згоди приєднання Відповідача до умов договору розподілу природного газу є оплата наданих послуг та документальне підтвердження споживання природного газу відповідачами. З 01.01.2020 року розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар та оплату за послугу з його розподілу. З 01.10.2021 року по 01.08.2024 року щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного Договору розподілу природного газу до сплати відповідачам нараховується з 01.01.2021 року- 165,23 грн., з 01.01.2022 року- 55,26 грн., з 01.01.2023 року- 104.37 грн., з 01.01.2024 року- 259,78 грн., які вони мають сплачувати відповідно до п.6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Станом на 01.08.2024 року сума заборгованості становить 4395,39 грн., штрафні санкції: 3 % річних за період з 21.01.2024р. по 09.08.2024р.- 59,20 грн.; інфляційні витрати за період з 01.02.2024р. по 31.07.2024р.- 139,11 грн. Враховуючи вищенаведене, просять стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 4395,39 грн., штрафні санкції та витрати по оплаті судового збору. Ухвалою суду від 27.08.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надала заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] причини неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, відзиву на позов до суду не надавали. Сповіщалися про дату та час судового засідання за адресою останнього відомого місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та не з`явилися в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надали, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що співвласники майна [PERSON] , [PERSON] (а.с. 16-17) є побутовими споживачами послуг із розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] ., з якими укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за № 2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Фактом згоди приєднання Відповідача до умов договору розподілу природного газу є оплата наданих послуг та документальне підтвердження споживання природного газу відповідачами (а.с. 18). З 01.01.2020 року розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар та оплату за послугу з його розподілу. З 01.10.2021 року по 01.08.2024 року щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного Договору розподілу природного газу до сплати відповідачам нараховується з 01.01.2021 року- 165,23 грн., з 01.01.2022 року- 55,26 грн., з 01.01.2023 року- 104.37 грн., з 01.01.2024 року- 259,78 грн., які вони мають сплачувати відповідно до п.6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Станом на 01.08.2024 року сума заборгованості становить 4395,39 грн., штрафні санкції: 3 % річних за період з 21.01.2024р. по 09.08.2024р.- 59,20 грн.; інфляційні витрати за період з 01.02.2024р. по 31.07.2024р.- 139,11 грн., що підтверджується відповідними розрахунками (а.с. 14, 15). Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 27.07.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є побутовими споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] . З даних картки споживача вбачається, що [PERSON] , [PERSON] споживали природний газ. Отже, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України. За нормами статті 5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст.\~6\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті- виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.\~40\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу- фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт приєднання відповідачів до умов Типового договору розподілу природного газу, підтверджено, оскільки останні отримували послуги з постачання природного газу, а тому, відповідно, отримували і послуги з розподілу природного газу. Тому суд приходить до висновку, що відповідачі приєдналися до умов Типового договору розподілу природного газу, отримували послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконали, оплату в повному обсязі не здійснювали. За нормами статей 526, 629\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачі скористалися наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконували, а саме не сплачували вартість отриманих послуг, внаслідок чого мають заборгованість перед позивачем. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Полтавагаз» в частині стягнення боргу за розподіл природного газу в сумі 4395,39 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України,\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~і у\~встановлений строк\~виконання,\~одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України,\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з [PERSON] , [PERSON] підлягають стягненню штрафні санкції: 3 % річних за період з 21.01.2024р. по 09.08.2024р.- 59,20 грн.; інфляційні витрати за період з 01.02.2024р. по 31.07.2024р.- 139,11 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 13 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову- на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Враховуючи вищенаведене, з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 1, 3).

Outcome: approved