Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] ,\~в якому просить стягнути\~з відповідачки\~суму заборгованості за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018 у розмірі 16698,65 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.12.2018 між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», та [PERSON] було укладено кредитний договір №0.022.108.1218.ФО_К. Відповідно до умов кредитного договору №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018 відповідачці було надано кредит у сумі 15463,92 грн. терміном користування до 10.12.2021 (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Додатком №1 до кредитного договору №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018 визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором. Відповідно до Графіку погашення кредит надавався строком з 10.12.2018 по 09.12.2021. За цей період позичальник, крім тіла кредиту 15463,92 грн., мав ще також сплатити проценти за користування кредитом у сумі 3009,43 грн. та комісії за обслуговування кредиту у сумі 19428,84 грн. Всього сума платежів за кредитом протягом дії договору мала скласти 37902,19 грн. Факт видачі АТ «ЮНЕКС БАНК» та отримання відповідачкою коштів за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018 підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника Отже, АТ «ЮНЕКС БАНК» в повному обсязі було виконано свої зобов`язання за кредитним договором, а саме надавши відповідачці кошти (цільове призначення споживчі потреби) у розмірі, визначеному цим договором. Однак, відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання по договору, не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору. Станом на 31.03.2021 згідно з графіком погашення відповідачка не виконала свої зобов`язання по договору в частині повернення тіла кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом. Кількість днів прострочення станом на 31.03.2021 складає 353 дні. Також, враховуючи положення договору, банком були нараховані відповідачці штрафні санкції за кожен день прострочення платежу до 31.03.2021 включно в розмірі 1176,42 грн. 28.03.2021 на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1, до складу якого входять права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується Протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021. 31.03.2021 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №31/03-2021. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 (реєстр прав вимог станом на кінець дня 31.03.2021). Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018. Факт набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» щодо відповідачки підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021. Таким чином, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника [PERSON] за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018. Станом на 31.03.2021 відповідно до Реєстру прав вимог сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018 перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складала 19084,75 грн., з яких: 4366,88 грн. заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання цієї позовної заяви); 5276,83 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 46,04 грн. проценти за кредитом (прострочені на день подання цієї позовної заяви); 1202,61 грн. прострочені проценти за кредитом; 539,69 грн. комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання цієї позовної заяви); 6476,28 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 1176,42 грн. штрафи, пені. Кількість днів прострочення по поверненню визначеного Графіком платежів частини тіла кредиту, процентів по кредиту, комісії та інших визначених договором платежів станом на 31.03.2021 складає 353 дні. 24.05.2021 ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги №04-21/731/Ф та надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018, яка складала 19084,75 грн. Повідомлення про відступлення права вимоги №04-21/731/Ф від 24.05.2021 було направлено за адресою місця реєстрації, яка зазначена в кредитному договорі, та згідно з відміткою на корінці рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №05 003 907 306 27 дане повідомлення було вручено відповідачці особисто, що підтверджується її підписом. Проте, у листопаді 2021 року [PERSON] частково було погашено заборгованість за кредитним договором №0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 на суму 2386,10 грн. Отже, станом на день звернення до суду з даною позовною заявою розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» становить 16698,65 грн. Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою відповідачкою не вчинено жодних дій щодо погашення вказаної вище заборгованості за кредитним договором. 21.08.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі та, враховуючи малозначність даного спору, постановлено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим у позовній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі та ухвалення у справі заочного рішення про задоволення позовних вимог. Копія ухвали від 21.08.2024 та копія позовної заяви з додатками відповідачці надсилалися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , що з урахуванням п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009, та п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідачка на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст.\~223\~ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 10.12.2018 р між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», та [PERSON] було укладено кредитний договір №0.022.108.1218.ФО_К, відповідно до умов банком надано відповідачці кредит у сумі 15463,92 грн. терміном користування до 10.12.2021 (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору (п. 1.1 договору). Згідно з п. 1.4 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості сторін або достроково, відповідно до умов договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки банку з обліку заборгованості позичальника за цим договором. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00% річних; комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору; комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 3,49% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] в банку, з подальшим перерахуванням на поточний рахунок [NUMBER] (ПрАТ «СК «Юнівес») у сумі 463,92 грн. на сплату страхового платежу за договором добровільного страхування від нещасних випадків згідно з п. 3.2.6.1 цього договору та договором страхування, за умови сплати позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п. 1.5.2 договору. Згідно з п. 2.3 кредитного договору погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 1053,69 грн. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1 цього договору. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3 цього договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № [NUMBER] в АТ «ЮНЕКС БАНК». Пунктом 2.6 кредитного договору визначено, що день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після закінчення періоду для оплати платежу, зазначеного в п. 2.3 цього договору. Погашення простроченої заборгованості за цим договором здійснюється банком самостійно з рахунку у відповідних частинах на відповідні рахунки з обліку заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами, передбаченими цим договором у відповідності до черговості погашення заборгованості, що визначена цим договором. При наявності на рахунку будь-якої суми грошових коштів та/або якщо на рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості, банк здійснює погашення заборгованості в порядку та в черговості, передбаченої п. 2.8 цього договору. Відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно з п. 2.3, 2.4 цього договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки. Додатком №1 до кредитного договору №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018 визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором, відповідно до якого кредит надавався строком з 10.12.2018 по 09.12.2021. За вказаний період відповідачка, окрім тіла кредиту у сумі 15463,92 грн., мала також сплатити проценти за користування кредитом у сумі 3009,43 грн. та комісії за обслуговування кредиту у сумі 19428,84 грн. Всього сума платежів за кредитом протягом дії договору мала скласти 37902,19 грн. Факт видачі АТ «ЮНЕКС БАНК» та отримання відповідачкою коштів за кредитним договором підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 10.12.2018 по 31.03.2021. Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, чим допустила порушення умов кредитного договору. Згідно з графіком погашення станом на 31.03.2021 відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором в частині повернення тіла кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом. Кількість днів прострочення станом на 31.03.2021 складає 353 дні. Пунктом 3.2 підпункту 3.2.6. кредитного договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього договору, а також п. 3.2.2, п. 2.3 цього договору, у тому числі несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачується позичальником згідно з пп. 1.5.1 та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно з пп. 1.5.3 цього договору, позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200 грн. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу. Виходячи з гнав жених положень договору, банком були нараховані відповідачці штрафні санкції за кожен день прострочення платежу до 31.03.2021 включно в розмірі 1176,42 грн. З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2021 на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1 до складу якого входять права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021. 31.03.2021 між АТ «ЮНЕКС БАНК» (клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу №31/03-2021. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, в день підписання цього договору. Згідно з умовами даного договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору факторингу. Таким чином, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Реєстру прав вимог станом на 31.03.2021 сума заборгованості відповідачки за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018 перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складала 19084,75 грн., з яких: 4366,88 грн. 88 коп. заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання цієї позовної заяви); 5276,83 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 46,04 грн. проценти за кредитом (прострочені на день подання цієї позовної заяви); 1202,61 грн. прострочені проценти за кредитом; 539,69 грн. комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання цієї позовної заяви); 6476,28 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 1176,42 грн. штрафи, пені. Кількість днів прострочення по поверненню визначеного графіком платежів частини тіла кредиту, процентів по кредиту, комісії та інших визначених договором платежів станом на 31.03.2021 складає 353 дні. Згідно з п. 2.14 договору факторингу ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» самостійно здійснює надсилання боржникам повідомлень про відступлення. 24.05.2021 ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги №04-21/731/Ф та надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором, яка складала 19084,75 грн. Дане повідомлення направлено за адресою місця реєстрації відповідачки, яка зазначена в кредитному договорі № 0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018, та згідно з відміткою на корінці рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №05 003 907 306 27 повідомлення вручено відповідачці особисто. За твердженням представника позивача, у листопаді 2021 року відповідачкою частково погашено заборгованість за кредитним договором №0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 на суму 2386,10 грн. Таким чином, станом на день звернення до суду з даною позовною заявою розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 16698,65 грн. (19084,75 грн. - 2386,10 грн. = 16698,65 грн.) Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення (постанова Верховного Суду від 27.02.2024 у справі №916/2239/22). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Звертаючись із позовом до суду, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» посилається на те, що воно набуло права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021, що не оспорюється відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом, позичальник належним чином не виконала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010, ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №607/11746/17). Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17 тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Разом з тим, суд звертає увагу на правові висновки, наведені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 333/5483/20 (провадження № 61-19321св21), а саме: «Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). Таким чином, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами». Відповідна правова позиція Верховного Суду є сталою. Так, у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №910/3105/21 зазначено, що: «194. Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу. 195. Виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. 196. Виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору». На підтвердження своїх вимог щодо заборгованості відповідачки за кредитним договором ТОВ «ФК «Омега Фінанс» надало належні, достатні та допустимі докази, зокрема, кредитний договір, оформлений та підписаний його сторонами в установленому законом порядку, первинні бухгалтерські документи про зарахування на рахунок позичальника визначених договором кредитних коштів (виписка по особовому рахунку), договір відступлення прав вимоги (факторингу) за спірним кредитним договором новому кредитору ТОВ «ФК «Омега Фінанс». За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №904/5726/19 у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками. При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом вимог ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи підтверджено вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором №0.022.108.1218.ФО_К від 10.12.2018 у розмірі 16698,65 грн. Водночас, суд зазначає, що відповідачка доводів позивача про таку заборгованість не спростувала, контррозрахунку заборгованості не зробила, доказів сплати заборгованості за кредитним договором до суду не подала, як і доказів неотримання кредитних коштів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, оскільки судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені матеріалами справи судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved