Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій просить зобов`язати відповідачку, відповідно до рішення виконкому Харківської міської ради №13 від 19.01.2022, не перешкоджати йому у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] , визначивши час спілкування: кожну суботу з 11.00 год до 13.00 год за допомогою програми SKYPE, а також не перешкоджати в особистому спілкуванні з сином Матвієм при його відвідуванні країни перебування дитини. Позов мотивує тим, що з 1998 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу них народилися сини, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 24.06.2011 шлюб між ним та відповідачкою, за рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з відповідачкою. Після припинення шлюбно-сімейних відносин відповідачка стала перешкоджати йому у побаченні з дітьми, не бажала, що він брав у часті у вихованні дітей. Він був змушений звернутися до Департаменту у справах дітей Харківської міської ради із заявою щодо встановлення порядку його участі у вихованні дітей. Рішенням виконкому Харківської міської ради №115 від 05.03.2014 було визначено порядок його участі у вихованні дітей. Було визначено час спілкування із сином [PERSON] , [INFO] , таким чином: спілкування у присутності матері за попередньою домовленістю до досягнення дитиною шестирічного віку., спілкування 2 рази на тиждень за допомогою програми SKYPE. Вказане рішення відповідачкою було проігноровано. Він намагався мирно вирішити конфлікт в частині його участі у вихованні дітей, який виник між нами, однак відповідачка під будь-яким приводом відмовляла йому у спілкуванні з ними. У грудні 2021 року він повторно звернувся до Департаменту у справах дітей Харківської міської ради із заявою про встановлення порядку його участі у вихованні синів, у зв`язку з невиконанням відповідачкою рішення виконкому Харківської міської ради від 2014 року. Рішенням виконкому Харківської міської ради №13 від 19.02.2022 було визначено такий порядок його участі у вихованні дітей: щосуботи місяця з 11.00 до 13.00 у присутності матері за згодою дітей. Відповідачку попереджено, що своїми діями вона порушує його права як батька. На сьогоднішній час старший чин, [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. З березня 2022 року він позбавлений можливості брати участь у вихованні його сина [PERSON] , не має змоги з ним бачиться, однак він як батько дитини має право на його виховання та спілкування з ним. Створення відповідачкою перешкод у спілкуванні з дитиною порушує не тільки його права, як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. У зв`язку з чим, звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказав, що сина [PERSON] бачив у 2015 році в школі, де йому керівництво школи заборонило спілкування з дитиною та повідомило, що вказану заборону озвучила мати дитини, [PERSON] . Усі спроби спілкування з дитиною виявилися марними. Зазначив, що працівники школи та працівники поліції не виконують рішення виконкому та не фіксують порушення з боку відповідачки. Інформація, викладена в листі начальника відділу соціальної роботи по Московському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра» не відповідає дійсності. Також, вказав, що його особисто не було включено до комісії, яка проводила перевірку умов життя дітей, бо він обов`язково повинен був присутнім у її складі. Лист начальника Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, в якому зазначено, що [PERSON] перебуває на території Америки штат Флорида в м. Маямі та будь-яких протиправних дій у відношенні неї та дітей скоєно не було, просив суд не враховувати як доказ, оскільки, на його думку, його дружина і діти можливо загинули або знаходяться в полоні, або викрадені з метою подальшого пред`явлення вимог викупу до її брата, бо він міліонер, а можливо на теперішній час міліардер. Родичі дружини з ним не спілкуються, зв`язок не підтримують, у зв`язку з чим, він позбавлений можливості дізнатися про долю своєї сім`ї. Підтвердив факт, того, що протягом 4 років не спілкувався із своїми дітьми, оскільки перебував на лікуванні. Також зазначив, що вважає себе до теперішнього часу одруженим, рішення Новокаховського міського суду Херсонської області про розірвання шлюбу незаконне та таке, що не відповідає дійсності, оскільки він не хотів розлучатися із своєї дружиною і вважає, що суд не застосував необхідних заходів, направлених на їх примирення та збереження сім`ї. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П., через систему «Електронний суд», подав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, та вказав, що питання встановлення [PERSON] порядку участі у вихованні та спілкуванні із дітьми вже розглядалось Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, тому просив при ухваленні рішення за результатами розгляду справи врахувати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.01.2022 №13. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовільнити частково з таких підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження у сторін по справі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданим 06 серпня 2009 року (а.с.13). 24 червня 2011 року батьки дитини розлучились, що підтверджується рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області, справа №2117/2-832/11 (а.с. 11). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, що сторони визнають та що підтверджується листом відділу соціальної роботи по Московському району м. Харкову Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» Департаменту соціальної політики №135 від 20.05.2021, а також листами Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради (а.с. 18-21). Згідно листа Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради №04-22/2102/21 від 06.05.2021, Службою у справах дітей по Московському району, в рамках наданих повноважень, розглянуто звернення [PERSON] щодо проведення співбесіди з [PERSON] , матір`ю [PERSON] , щодо невиконання рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.03.2014 №115, яким йому встановлено порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Для повного та всебічного розгляду питання, а також проведення бесіди, мати дитини [PERSON] , була запрошена до ССД по Московському району. На запрошення не з`явилася, причини неявки не повідомила. Провести бесіду з питань, викладених у його зверненні не виявилося можливим. Роз`яснено порядок звернення до суду, у разі продовження матір`ю чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною (а.с.18). Відповідно до листа відділу соціальної роботи по Московському району м. Харкова Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» Департаменту соціальної політики №135 від 20.05.2021, вбачається, що фахівці відділу 14.05.2021 здійснили вихід за вищевказаною адресою для здійснення оцінки потреб сім`ї. В ході роботи встановлено, що родина проживає у двокімнатній квартирі, зі всіма зручностями. Діти мають окрему кімнату, місце для сну, столи для навчання, комп`ютери, телефони, одяг відповідно до сезону у остатній кількості та все необхідне для повноцінного життя та розвитку. Також діти мають хобі, на професійній основі займаються футболом. [PERSON] працює продавчинею, її співмешканець [PERSON] працює пакувальником. Зі слів [PERSON] стало відомо, що її колишній чоловік [PERSON] у 2011 році ініціював розірвання шлюбу, та після чого вона з Нової Каховки Херсонської області разом із дітьми поїхала до Харкова, залишивши чоловіку все, що було нажито у шлюбі. На аліменти вона не подавала та ще двічі намагалася повертатися до чоловіка заради збереження родини, однак життя з чоловіком не склалося. На даний час вона з дітьми та співмешканцем мають добрі сімейні стосунки, потреби дітей задоволено у повному обсязі. Зі слів [PERSON] , діти не мають бажання спілкуватися з рідним батьком, що зафіксовано у заяві від [PERSON] та її сина [PERSON] . Також додала, що протягом 6 років [PERSON] не цікавився долею дітей, не виявляв бажання зустрічатися, тому діти втратили бажання з ним спілкуватися. Фахівцями відділу соціальної роботи по Московському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра» з родиною було проведено профілактичну роботу приводу участі у вихованні обох батьків. Роз`яснено про право батька на участь у вихованні та спілкуванні з дітьми та необхідності виконання рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.03.2014 №115 щодо порядку участі вихованні та спілкуванні з дітьми. [PERSON] запропоновано зустріч з психологом на базі Відділу, але мати надала письмову відмову (а.с.20-20зв). Згідно листа Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради №04-22/2666/21 від 10.06.2021, Службою у справах дітей по Московському району, в рамках наданих повноважень, розглянуто звернення [PERSON] щодо подальших дій у зв`язку із перешкодами матері [PERSON] дитини [PERSON] у його спілкуванні з сином. З метою налагодження стосунків із матір`ю дітей [PERSON] для якнайкращого забезпечення інтересів дитини, йому рекомендовано звернутися до Центру соціальних служб Московського району м. Харкова, з метою подолання конфліктної ситуації (а.с. 21). При цьому, Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.03.2014 №115 встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , визначено час: спілкування в присутності матері дитини за попередньою домовленістю з нею до досягнення дитини шестирічного віку; спілкування 2 рази на тиждень за допомогою програми SKYPE. Попереджено матір дитини, [PERSON] , що перешкоджаючи зустрічам [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] , вона порушує права дітей та батька (а.с. 16). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.01.2022 №13 встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , визначивши час: щосуботи місяця з 11.00 до 13.00, у присутності матері за згодою дітей. Попереджено матір дитини, [PERSON] , що перешкоджаючи зустрічам [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] , вона порушує права дітей та батька (а.с.17). З листа начальника Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області №20528/119-67 від 19.07.2023 вбачається, що в ході перевірки та розгляду заяви, в телефонній розмові в мобільному додатку «Viber», [PERSON] повідомила, що в березні 2022 року, вона з синами через небезпеку і бойові дії, виїхала за кордон, та на даний час знаходиться в м. Маямі, штат Флорида, США. Будь-яких протиправних дій у відношенні неї та дітей скоєно не було. На підтвердження своїх слів надала датоване фото з сином [PERSON] . Окрім цього, зі слів адміністрації Харківської гімназії №144, м/л [PERSON] , учень 8-А класу, постійно відвідує онлайн-заняття в дистанційному форматі, навчається (а.с.31-32, 34). З листа Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України №19-6992/18/24-Вих від 30.01.2024, наданого на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 18.01.2021, вбачається, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянами України: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] в період з 01.01.2022 по 31.12.2022 в базі даних не виявлено (а.с. 47). З листа Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України №19-21172/18/24-Вих від 26.03.2024, наданого на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2024, вбачається, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянами України: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2021 по 26.03.2024 (станом на теперішній час) в Базі даних не виявлено (а.с.94). Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до абз.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько, мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 15 вказаного закону передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно із ст.27-1 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен забезпечити захист прав малолітніх або неповнолітніх осіб. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Стаття 159 СК України передбачає порядок вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У ст.7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучаться з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції). Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами дійсно існує конфлікт щодо способу і порядку участі батька дитини - позивача [PERSON] в вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , у якого, зі слів матері [PERSON] , відсутнє бажання спілкуватися із батьком через тривалу відсутність позивача в житті дитини. На підставі статей 76-81 ЦІК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це. Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності з урахуванням положень статей 76-80, 89 ЦПК України. Суд, критично ставиться до свідчень позивача щодо недійсності і незаконності рішення про розірвання шлюбу, оскільки як вбачається з рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.06.2024 ініціатором розірвання шлюбу і позивачем у справі був [PERSON] . Причиною звернення до суду із позовною заявою про шлюб стало те, що спільне життя з відповідачкою [PERSON] не склалося з причин систематичних непорозумінь, сварок, постійних скандалів, що травмує психіку дітей, в зв`язку з чим, вони втратили почуття любові та поваги один до одного; спільне господарство не велося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на розірванні шлюбу. Зі слів [PERSON] , на запитання суду, останній вказане рішення про розірвання шлюбу не оскаржував, погодившись з ним. Таким чином, рішення суду про розірвання шлюбу набрало законної сили. Окрім того, суд не приймає до уваги свідчення позивача, що інформація викладена у листі начальника Харківського РУП №2 №20528/119-67 від 19.07.2023, з приводу того, що [PERSON] з дитиною знаходяться на території Сполучених штатів Америки неправдива та не відповідає дійсності, бо насправді вони можливо загинули або знаходяться в полоні, або викрадені з метою подальшого пред`явлення вимог викупу до брата [PERSON] , бо він міліонер, ніяким чином позивачем не доведені. Останнім суду не надано належних та допустимих доказів наявності перелічених фактів, також їх не містять і матеріали цивільної справи. Вказаний факт, на думку позивача, бездіяльності органів поліції, останнім в порядку ст.ст.303-306 КПК України слідчому судді не оскаржувався. Також, суд не приймає до уваги і зауваження позивача з приводу недостовірності інформації, яка міститься у листі відділу соціальної роботи по Московському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра» №135 від 20.05.2021 щодо здійснення оцінки потреб сім`ї, оскільки на його думку, його повинні були включити у склад комісії, яка проводила таку оцінку, щоб він контролював здійснення такої перевірки та оцінки рівня життя його сина, оскільки порядок проведення такого роду оцінок та здійснення повноважень фахівцями відділу соціальної роботи по Московському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра» визначено профільними наказами та положеннями відповідного відомства. Відповідно до пояснень [PERSON] , даних фахівцям відділу соціальної роботи по Московському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра», дитина не бажає спілкуватися із батьком, оскільки останній тривалий проміжок часу не виявляв бажання та не вчиняв активних дій, направлених на спілкування з дитиною. Разом з тим, відповідачка, з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, для створення безпечних умов життя неповнолітньому сину, виїхала з квартири, в якій проживала сім`я на початок військових дій в м. Харкові. Таким чином, суд, враховуючи докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, приходить до висновку, що [PERSON] не виконує рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №13 від 19.01.2022, яким встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні дитини та визначення часу спілкування, таким чином, чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з сином. Тому в цій частині позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивача із сином слід задовільнити. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч.4 ст.10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини. Суд враховує, що між сторонам дійсно існує конфлікт щодо способу і порядку участі батька дитини в вихованні дитини. При цьому, на думку суду, поведінка відповідачки, яка на власний розсуд трактує інтереси дитини, її нормальний розвиток без участі біологічного батька у вихованні дитини, або обмеження такої участі не сприяє справжнім інтересам дитини, її розвитку і потребі. Тому суд, відповідно до Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.01.2022 №13, яким визначено час побачень позивача із дитиною, що повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, тому саме такий час побачень суд приймає до уваги і визначає позивачу для побачення з сином. Виходячи із інтересів дитини, враховуючи вік дитини, слід позов задовольнити частково та встановити час побачень згідно із Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.01.2022 №13.

Outcome: partial