Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони мають двох спільних дітей, повнолітню [PERSON] та малолітню [PERSON] , діти проживають з матір`ю за кордоном, відповідач є батьком дітей, проте належної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, а тому донька перебуває на утриманні позивача. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути без її участі (а.с.42). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив провести без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.44). Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видано повторно 08.12.2017 року Кіровоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №2, де батьками дитини вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.14-15). Довідка від 08.07.2024 року, яка видана Новоолександрівським старостинським округом Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, свідчить, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] , доньки [PERSON] та [PERSON] , чоловік [PERSON] не зареєстровані та не проживають за вищевказаною адресою (а.с.18). Копії закордонних паспортів і копії тимчасових дозволів на проживання, видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] , свідчать, що позивач із донькою проживають у Литві (а.с.20-25). Відповідач є батьком дитини, проте належної допомоги на її утримання не надає, а тому дитина перебуває на утриманні позивача. Таким чином, зваживши у сукупності докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання малолітньої дитини не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дитини і повинен її надати, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідачем позов визнано, то суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору, що пілягав сплаті при поданні позову, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved