Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Головного Управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончар Ганни Володимирівни, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації речових прав, зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві. Інші учасники судового процесу не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. Судом установлено, [PERSON] (далі [PERSON] , позивач) є користувачем земельної ділянки, що знаходиться на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, на підставі рішення Підгірцівської сільської ради 6 сесії 5 скликання від 24.07.2006 року, за яким позивачу передано у приватну власність ділянку площею 0,06 га для індивідуального садівництва в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Висновками Управління земельних ресурсів у Обухівському районі №03-15/2625 від 12.08.2009 року, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області № 11/1-224 від 22.10.2009 року, ДЗ «Обухівська районна санітарно- епідеміологічна станція» №03-01-1697 від 30.07.2009 року, Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Обухівської районної державної адміністрації № 702 від 24.12.2009 року погоджено місце розташування земельної ділянки наміченої для відведення у власність гр. [PERSON] для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-6152/36-15-СГ від 07.10.2015 року надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення земельної ділянки у власність, розташованої на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Орієнтований розмір земельної ділянки - 0,0500 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва. 22.12.2016 року позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру. За наслідками розгляду вказаної заяви Управлінням Держземагенства в Обухівському районі Київської області надано висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 11/82-16 від 22.12.2016 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру у зв`язку із знаходженням земельної ділянки позивача, яку передбачалось зареєструвати в межах іншої земельної ділянки (а саме перетин ділянки з ділянкою: кадастровий номер 3223186800:07:016:0146, площа 0,0300 га), що призведе до утворення накладок в Державному земельному кадастрі. 07.06.2016 року Головним Управлінням Держгеокадастру в Київській області видано наказ № 10-11450/15-16-сг про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачу-1 щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,0300 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. 05.10.2016 року Головним Управлінням Держгеокадастру в Київській області видано наказ № 10-20733/15-16-сг про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва відповідачу-1, розташованої на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, та надано у власність Відповідачу-1 земельну ділянку площею 0,0300 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером 3223186800:07:016:0146. У зв`язку з наведеним, [PERSON] звертався до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] , Головного Управління Держгеокадастру в Київській області, Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, третя особа Підгірцівська сільська рада, Обухівського району Київської області про скасування наказу, визнання права та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.06.2019 року у цивільній справі № 372/1041/17 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано наказ Головного Управління Держемагенства у Київській області № 10-11450/15-16-сг від 07.06.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність громадянці [PERSON] земельної ділянки та наказ Головного управління Держземагенства у Київській області №10- 20733/15-16-сг від 05.10.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність громадянці [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:07:016:0146. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області внести зміни до Національної кадастрової системи України щодо скасування запису, інформації відносно земельної ділянки загальною площею 0,03 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146, яка належить на праві власності [PERSON] , скасувати запис у Поземельній книзі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:07:016:0146. Постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2019 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.06.2019 року у цивільній справі № 372/1041/17 залишено без змін. Надалі, [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Головного Управління Держгеокадастру в Київській області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Алли Сергіївни про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації речових прав, зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.11.2021 року у цивільній справ № 372/1017/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.11.2022 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.12.2019 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , відносно земельної ділянки площею 0,03 га, розташованої в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Аллою Сергіївною. Скасовано запис/рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 50169186 від 12.12.2019 року, номер запису про право власності/довірчої власності 34597135 щодо права власності [PERSON] відносно земельної ділянки площею 0,03 га, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області внести зміни до Національної кадастрової системи України щодо скасування запису, інформації відносно земельної ділянки загальною площею 0,03 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146, яка належить на праві приватної власності [PERSON] , скасувати запис у Поземельній книзі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:07:016:0146. Постановою Верховного Суду від 29.05.2023 року у цивільній справ № 372/1017/21 постанову Київського апеляційного суду від 17.11.2022 року та рішення Обухівського районного суду Київської області від 09.11.2021 року залишені без змін. Відповідно до листа Головного Управління Держгеокадстру у Київській області від 22.07.2020 року виконання рішення Обухівського райсуду Київської області від 21.06.2019 року у цивільній справі № 372/1041/17 неможливо, оскільки згідно даних Національної кадастрової системи ведення Державного земельного кадастру - земельна ділянка 3223186800:07:016:0146 - обліковується за [PERSON] . Як наголошував позивач, 12.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Аллою Сергіївною, реєстраційний №1380, предметом якого є продаж земельної ділянки загальною площею 0,003 га, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146. Надалі, на підставі договору купівлі- продажу, серія та номер:1490, виданого 27.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончар Ганною Володимирівною, земельна ділянка з кадастровим номером 3223186800:07:016:0146 відчужена на користь [PERSON] . Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 08.09.2021 року у справі 372/1017/21 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку загальною площею 0,03 га з кадастровим номером 3223186800:07:016:0146, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. 29.09.2021 року представник позивача звернувся з заявою до Обухівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 08.09.2021 року щодо накладення арешту на вищевказану земельну ділянку. У той же час, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 365726505 від 14.02.2024 року наразі земельна ділянка з кадастровим номером 3223186800:07:016:0146 належить на праві власності [PERSON] . Отже, звернувшись із даним позовом до суду, [PERSON] просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальним розміром 0,03 га, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146 від 27.08.2021 року, який укладений між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончар Г.В., скасувати запис/рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 60036836 від 27.08.2021 року, номер запису про право власності/довірчої власності 43665350 щодо права власності [PERSON] ; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області внести зміни до Національної кадастрової системи України, щодо скасування (виключення) запису, інформації відносно земельної ділянки загальною площею 0,03 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146, яка належить на праві приватної власності [PERSON] та скасувати запис у Поземельній книзі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:07:016:0146. Частинами 3, 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом частин 1, 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). У частині 1 статті 89 ЦПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як передбачено частиною 6 статті 177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Отже, у силу принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, сутність яких викладено в статтях 12, 13 ЦПК України, а також приписах статті 81 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За положеннями частин 1, 2 статті 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Згідно з частиною 2 статті 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до пункту 1 частин 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Верховний Суд виходить з того, що, розглядаючи спір про визнання недійсним правочину, суди повинні встановити наявність/відсутність порушення прав позивача відповідним правочином, для чого необхідно його дослідити (подібна за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.06.2022 року у справі №916/3074/20). Розглядаючи спір про визнання недійсним договору, суд повинен встановити порушення прав позивача оспорюваним договором, у зв`язку з чим суду необхідно безпосередньо дослідити оспорюваний правочин, його форму та зміст. Утім, позивачем до матеріалів справи не надано суду належним чином засвідченої копії оспорюваного договору від 27.08.2021 року купівлі-продажу земельної ділянки загальним розміром 0,03 га, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146. Разом із цим, позивач під час розгляду справи в суді не був позбавлений процесуальної можливості надати суду копію оспорюваного договору, або звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування копії спірного правочину для надання її до суду. Таким чином, за відсутності в матеріалах справи копії спірного договору від 27.08.2021 року купівлі-продажу земельної ділянки загальним розміром 0,03 га, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146, суд позбавлений можливості виконати всі необхідні вимоги процесуального законодавства, а саме дослідити та оцінити оспорюваний договір, як-то вимагають норми статей 229, 264 ЦПК України. Суд зауважує, що відсутність оспорюваного договору є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові. Близької за змістом правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.06.2022 у справі № 916/3074/20. Ураховуючи наведене, не надання позивачем належних і допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, а саме не надання до матеріалів справи копії оспорюваного договору від 27.08.2021 року купівлі-продажу земельної ділянки загальним розміром 0,03 га, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146, зумовлює суд у задоволенні позову в цій частині відмовити. Одночасно, зважаючи на відсутність у матеріалах справи копії оспорюваного договору, у суду відсутня можливість надати необхідну оцінку іншим обставинам справи. Відтак, оскільки позовні вимоги про скасування запису/рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 60036836 від 27.08.2021 року, номер запису про право власності/довірчої власності 43665350 щодо права власності [PERSON] , та про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області внести зміни до Національної кадастрової системи України, щодо скасування (виключення) запису, інформації відносно земельної ділянки загальною площею 0,03 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146, мають похідний характер від основної позовної вимоги про визнання договору від 27.08.2021 року купівлі-продажу земельної ділянки загальним розміром 0,03 га, кадастровий номер 3223186800:07:016:0146 недійсним, суд дійшов висновку також відмовити в задоволенні даних похідних позовних вимог. Інші доводи учасників справи судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain). Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed