Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , проживання однією сім`єю без шлюбу із [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] , у період з 2009 року по [INFO] . Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , перебувала на утриманні [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] , у період з 2009 року по день його смерті [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 28 січня 1997 року по 25 квітня 2005 року заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який розірвано 25 квітня 2005 року. Від даного шлюбу у неї народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 2009 року заявниця стала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу із громадянином України [PERSON] , [INFO] . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільно виховували її п`ятьох дітей від першого шлюбу. Її чоловік [PERSON] народився у с. Ма"рянівка Красногвардійського району Кримської області. [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] , який було розірвано на початку 2000-х років. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 19 березня 2009 року Красногвардійським районним судом Автономної Республіки Крим видано виконавчий лист у справі № 2-770 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, починаючи з 05 лютого 2009 року по день повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. По 28 вересня 2009 року [PERSON] працював офіційно у ЗАТ "Дружба народів Нова", з його заробітної плати здійснювалося відрахування аліментів на користь колишньої дружини. У 2009 році [PERSON] переїхав на постійне проживання у с. Новий Олексинець Кременецького району Тернопільської області і до часу окупації АР Крим сплачував аліменти колишній дружині поштовими переказами, про що заявниці було відомо. Відтак колишня дружина та двоє дітей [PERSON] від першого шлюбу залишилися проживати у Автономній Республіці Крим. Ймовірно на даний час діти, які вже досягли повноліття, отримали паспорти громадян Російської Федерації. ЇЇ чоловік був військовослужбовцем, в лютому 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією. Спочатку проходив навчання (військову підготовку) у с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, а в подальшому був переведений на службу в с. Старий Яр Новояворівського району Львівської області, в червні 2023 року - в Донецьку область, в подальшому - у Харківську область. [PERSON] брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у Донецькій області. За час проходження його служби вони спілкувалися по телефону з [PERSON] за номером [NUMBER] , а також у месенджері "Viber" за цим же номером телефону куди [PERSON] їй надсилав фото необхідного йому одягу, взуття та з інших побутових питань. З 22 жовтня 2023 року чоловік перестав виходити з заявницею на зв`язок по телефону, а в подальшому вона отримала від [INFO] сповіщення №5159 про факт його загибелі. З квітня 2023 року по час смерті [PERSON] . [PERSON] повністю перебувала на його утриманні, оскільки він перебував на будівництві, а з лютого 2023 року отримував винагороду як військовослужбовець. Отримання заявницею заробітної плати на посаді санітарки на 0,5 ставки та державної соціальної допомоги на п`ятьох дітей у розмірі близько 8 тисяч гривень становило дуже мізерний дохід, якого їй не вистачало на утримання п`яти дітей та забезпечення власних потреб, забезпечення побуту та вирішення нагальних базових життєвих потреб. Основним та постійним джерелом її доходів та утримання були кошти [PERSON] , який утримував її як жінку з якою перебував у фактичних шлюбних відносин. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. 13 червня 2024 року надійшли заяви представника [INFO] [PERSON]. про залучення [INFO] як заінтересованої особи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 13 червня 2024 року представник [INFO] [PERSON]. надіслав письмові пояснення згідно яких просить у задоволенні заяви [PERSON] відмовити повністю. Оскільки, як вбачається із заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу, що встановлення юридичного факту необхідне заявниці для отримання одноразової грошової допомоги як дружині за загибель військовослужбовця [PERSON] .. Міністерство оборони України заяву [PERSON] не визнає та вважає такою, що не підлягає задоволенню. Таким чином, особа яка вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, як подружжя загиблого військовослужбовця, така особа повинна довести, що вона перебувала у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі із загиблим військовослужбовцем, та не одружилася вдруге. Єдиним, належним і допустимим доказом перебування у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі є Свідоцтво про шлюб. Встановлення факту спільного проживання заявника із загиблим військовослужбовцем не дає правових підстав (не породжує юридичні наслідки) для віднесення заявника до кола осіб, які згідно ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Рішення суду про встановлення факту проживання з загиблим однією сім`єю без реєстрації шлюбу не є належним і допустимим підтвердженням статусу дружини (не породжує юридичних наслідків). Ухвалою судді від 14 червня 2024 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції. 20 червня 2024 року від представника [PERSON] адвоката Сідорової І.А. надійшла заява про збільшення заявлених вимог, а саме встановити факт того, що заявниця перебувала на утриманні [PERSON] з 2009 року по день його смерті [INFO] . 20 червня 2024 року від представника [PERSON] адвоката Сідорової І.А. надійшло клопотання про витребування у [INFO] інформації про всі види заробітку, який отримував військовослужбовець [PERSON] а період проходження ним військової служби з лютого 2023 року по жовтень 2023 року. Ухвалою від 20 червня 2024 року суд залучив до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . 09 липня 2024 року від представника [PERSON] адвоката Сідорової І.А. надійшли клопотання про виклик свідків та доручення документів до матеріали справи. 22 липня 2024 року від представника [PERSON] адвоката Сідорової І.А. надійшло клопотання про витребування у Кременецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції інформацію: у який період [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , чи розірвано шлюб станом на 2009 рік; чи перебував [PERSON] , який на час смерті був зареєстрований по [ADDRESS] у зареєстрованому шлюбі у період з 2009 року по 22 жовтня 2023 року. 22 липня 2024 року від представника [INFO] [PERSON]. надійшло клопотання про доручення документів. Ухвалою від 22 липня 2024 року постановлено клопотання про виклик свідків та витребування доказів задовольнити. Ухвалою судді від 25 липня 2024 року постановлено клопотання представника заявника про проведення судового засідання в режимі відео конференції задовольнити. 30 липня 2024 року від представника [PERSON] адвоката Сідорової І.А. надійшли клопотання про витребування у військової частини [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] інформацію про всі види заробітку, який отримував військовослужбовець [PERSON] за період проходження ним військової служби з лютого 2023 по жовтень 2023 року. Ухвалою від 07 серпня 2024 року постановлено клопотання про витребування доказів задовольнити. 28 серпня 2024 року від представника [INFO] [PERSON] надійшло клопотання про доручення доказів до матеріалів справи. У судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заявниці - адвокат Сідорової І.А підтримала позицію своєї довірительки, просила заяву задовольнити, з підстав, які викладені у ній. Представник заінтересованої особи [INFO] [PERSON]. в судовому засіданні зазначив, що вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Надані докази заявником вважає неналежними для встановлення даного факту. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , представник [INFO] , представник [INFO] , в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що є директором школи, знає сім`ю [PERSON] та [PERSON] , був вчителем дітей. Зазначив, що [PERSON] відвідував батьківські збори, допомагав робити поточний ремонт та облаштовувати шкільні кімнати, був на святкуванні Дня батька. Підтвердив, що [PERSON] проживав з позивачкою з 2009 року, мали теплиці, разом займались господарством, в селі також проживав батько [PERSON] . [PERSON] працювала у Фельдшерському пункті. Знає, що [PERSON] працював в Києві, матеріально підтримував [PERSON] та її дітей. Свідок [PERSON] вказала, що є сусідкою [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали як сім`я з 2009 року. [PERSON] доглядав за дітьми, після пожежі в будинку робив ремонт, був доброю людиною. [PERSON] з [PERSON] збирали ягоди, а потім продавали, проживали разом як подружжя, сім`я перебувала на його утриманні. [PERSON] брав участь у вихованні дітей, працював у Києві, коли приїжджав діти його радо зустрічали. В 2017 році [PERSON] з [PERSON] разом працювали в Києві. [PERSON] в армію йому передавала одяг. Поховання здійснила сестра [PERSON] , а [PERSON] не дали дозвіл родичі на поховання в с.Новий Олексинець . Свідок [PERSON] вказав, що знає [PERSON] з дитинства, вчились разом в школі. Вказав, що [PERSON] з [PERSON] проживали разом з 2009 року, чому не одружились не знає. Зазначив, що [PERSON] з [PERSON] вели спільне господарство, діти були доглянуті. [PERSON] працювала в амбулаторії. Свідок [PERSON] вказала, що проживає в одному селі з [PERSON] . Знає, що [PERSON] розлучилась з першим чоловіком. Від першого шлюбу має п`ятеро дітей. З [PERSON] жила приблизно 15 років, жили вони в будинку [PERSON] . [PERSON] приїхав із східних областей, в селі теж жив його батько. Проживали [PERSON] та [PERSON] як сім`я. Коли [PERSON] працював в Києві передавав [PERSON] передачі з фруктами. [PERSON] працювала в медпункті. Сама не мала змоги забезпечувати дітей. [PERSON] допомагав виховувати дітей, не вживав алкоголь. Раніше в домогосподарстві були корови, пізніше працювали в теплицях. Після пожежі, [PERSON] відновлював будинок. Проживали як чоловік та жінка. Коли [PERSON] служив в армії [PERSON] купляла йому одяг. Похоронили [PERSON] в с.Устечку. В день поховання спочатку привезли його на подвір`я до будинку [PERSON] . Діти на похороні плакали за ним як за рідним батьком. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] працювала фельдшером в с.Новий Олексинець . Чоловік її покинув з п`ятьма дітьми. В 2009 році познайомилась з [PERSON] , з яким разом проживали, вели господарство, мали теплиці, садили малину. Після пожежі будинку [PERSON] працював в Києві щоб його відновити. [PERSON] був опорою для [PERSON] . Дітей називав своїми дітьми, одягав їх. Основний обов`язок забезпечення сім`ї був на [PERSON] . На перший і останній дзвоник в школу до дітей [PERSON] ходив разом з [PERSON] . З Києва передавав продукти. Працівники воєнкомату вручили повістку на подвір`ї. Коли перебував в армії [PERSON] просив [PERSON] укласти шлюб. Вона у відповідь говорила, що коли повернешся тоді укладемо. Коли [PERSON] служив в армії [PERSON] купляла йому одяг, сигарети. Батько [PERSON] теж проживав в с.Новий Олексинець , сестра [PERSON] в село Новий Олексинець не приїжджала. Бачила її тільки на похороні. Діти плакали за відчимом [PERSON] на похороні. Свідок [PERSON] вказала, що знала попереднього чоловіка [PERSON] , який вживав алкогольні напої та вчиняв домашнє насильство відносно [PERSON] . Після того як розлучилась з попереднім чоловіком, з 2009 року [PERSON] почала жити з [PERSON] , який їй допомагав у вихованні дітей, жили як сім`я. [PERSON] працювала в амбулаторії. [PERSON] працював в Києві, передава [PERSON] гроші, утримував дітей. [PERSON] дітей любив, діти його любили. Мали на господарстві теплиці, де разом працювали вирощували цибулю. На господарстві була також домашня птиця, також разом їздили на гриби та суниці. [PERSON] відвідував школу дітей, діти поважали його як батька. [PERSON] коли [PERSON] служив передавала йому одяг та тютюнові вироби. Коли перебував в армії [PERSON] пропонував [PERSON] укласти шлюб, у відповідь [PERSON] говорила, що розпишуться після його повернення. Сестру бачила тільки на похороні [PERSON] . Сестра не дала згоди на поховання [PERSON] в с.Новий Олексинець . Свідок [PERSON] вказала, що працювала вчителем молодших класів, знає що [PERSON] виховувала п`ятеро дітей. З [PERSON] проживали з 2009 року. [PERSON] заробляв гроші для відновлення будинку після пожежі. Діти жили в достатку. Менші діти називали [PERSON] батьком, він брав участь у вихованні дітей, спільно з [PERSON] вели господарство, мали теплиці. [PERSON] допомагала збирати речі в армію на службу, висилала [PERSON] посилки. [PERSON] наполягала на похованні його в с.Устичку. [PERSON] хотіла його поховати в с.Новий Олексинець . Суд, вислухавши сторони та розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 28 січня 1997 року по 25 квітня 2005 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який розірвано 25 квітня 2005 року. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 квітня 2005 року. За цей час в них народилось п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER] . Як вказала заявниця, з 2009 року вона стала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу із громадянином України [PERSON] , [INFO] . Його батьками були [PERSON] та [PERSON] , які на даний час вже померли. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 вересня 2020 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 22 січня 2021 року. [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] , який було розірвано на початку 2000-х років. З листа Кременецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №241/35.1.1-07.4 вбачається, що шлюб №23 від 01 червня 1996 року, складений виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Красногвардійського району Автономної Республіки Крим на [PERSON] та [PERSON] . Шлюб розірваний на підставі актового запису про розірвання шлюбу №38 від 24 липня 2012 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 19 березня 2009 року Красногвардійським районним судом Автономної Республіки Крим видано виконавчий лист у справі №2-770 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів моїх доходів, починаючи з 05 лютого 2009 року по день повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. По 28 вересня 2009 року [PERSON] працював офіційно у ЗАТ "Дружба народів Нова", з його заробітної плати здійснювалося відрахування аліментів на користь колишньої дружини. У 2009 році [PERSON] переїхав на постійне проживання у с. Новий Олексинець Кременецького району Тернопільської області і до часу окупації АР Крим сплачував аліменти колишній дружині поштовими переказами. [PERSON] був військовослужбовцем, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] від 13 квітня 1994 року. Згідно з Довідкою № 1457 від 17 липня 2023 року, що видана військовою частиною [NUMBER] , з 09 червня 2023 року [PERSON] брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у Донецькій області. Згідно з сповіщенням солдат [PERSON] , [INFO] , стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини [NUMBER] під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини, [INFO] внаслідок ворожого мінометного обстрілу поблизу с. Синьківка Харківської області загинув. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 жовтня 2023 року. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільно виховували її п`ятьох дітей від першого шлюбу. На підтвердження даного факту подано наступні документи: Актом обстеження умов проживання [PERSON] №68, що складений 23 серпня 2023 року Лопушненською сільською радою (за життя [PERSON] ) за змістом якого комісія представників Лопушненської сільської ради внаслідок обстеження встановила, що з 2009 року по час проведення обстеження [PERSON] проживав у фактичних шлюбних відносинах однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , з якою вели спільне господарство, спільно виховували і утримували п`ятеро дітей [PERSON] , а саме: [PERSON] , 1997 р.н., [PERSON] , 1998 р.н., [PERSON] , 2004 р.н., [PERSON] , 2005 р.н., [PERSON] , 2006 р.н.. Вказаний акт обстеження був потрібний [PERSON] для підготовки позовної заяви до Приморського районного суду міста Одеси, у якій [PERSON] позивався до [PERSON] з вимогою про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Копією позовної заяви [PERSON] , яку останній подав 30 серпня 2023 року через свого представника - адвоката Сідорову І.А. до Приморського районного суду міста Одеси. У вказаній позовній заяві [PERSON] просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 144 513,92 грн, що нарахована згідно з виконавчим листом, що виданий 19 березня 2009 року Красногвардійським районним судом у справі №2-770. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що на його утриманні перебувало п`ятеро дітей дружини [PERSON] , - тобто за життя [PERSON] визнавав заявницю своєю дружиною. Актом обстеження умов проживання [PERSON] №93, що складений 25 жовтня 2023 року Лопушненською сільською радою, за змістом якого комісія представників Лопушненської сільської ради внаслідок обстеження встановила, що з 2009 року по час проведення обстеження [PERSON] проживав у фактичних шлюбних відносинах однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , з якою вели спільне господарство, спільно виховували і утримували п`ятеро дітей [PERSON] , а саме: [PERSON] , 1997 р.н., [PERSON] , 1998 р.н., [PERSON] , 2004 р.н., [PERSON] , 2005 р.н., [PERSON] , 2006 р.н.. Актом опитування свідків № 2-125 від 18 грудня 2023 року, що складений Лопушненською сільською радою, з аналогічним змістом, як в актах від 23 серпня та 25 жовтня 2023 року. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №15912583 від 17 листопада 2009 року, з якої вбачається, що боржник [PERSON] проживав у 2009 році у с. Новий Олексинець Кременецького району Тернопільської області. Довідкою №2-46, що видана 23 квітня 2024 року Лопушненською сільською радою, за якою [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] у період з 07 вересня 2012 року по 28 грудня 2020 року, - тобто у будинку, що на праві власності належав мені, [PERSON] (вказаний факт підтверджується довідкою Кременецького РК БТІ № 1122 від 28 грудня 2020 року, витягом про реєстрацію права власності від 02 березня 2004 року та договором дарування від 16 лютого 2004 року). [PERSON] був знятий з реєстрації у її будинку, оскільки будинок був виведеним із житлового фонду згідно з рішенням виконкому Лопушненської сільської ради №31 від 31 грудня 2020 року та знищений, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 січня 2021 року. Інформацією про посилку Групи компаній "Нова пошта" №59 0009 9952 8177, відповідно до якої 25 липня 2023 року заявник відіслала, а 28 липня 2023 року [PERSON] у м. Слов`янськ отримав продукти харчування вагою 12,3 кг. Інформацією про посилку Групи компаній "Нова пошта" № 59 0009 7619 6004, відповідно до якої 02 червня 2023 року заявник відіслала, а 04 червня 2023 року [PERSON] отримав у м. Старий Яр продукти харчування вагою 10 кг. Експрес-накладною № 5900124422644 та платіжною інструкцією від 18 вересня 2023 року, відповідно до яких 18 вересня 2023 року заявник надіслала [PERSON] у смт. Билбастівка Донецької області побутові речі. Інформацією про посилку Групи компаній "Нова пошта" № 59 0009 8328 9286, відповідно до якої 17 червня 2023 року заявник відіслала, а 19 червня 2023 року [PERSON] отримав у м. Слов`янськ продукти харчування вагою 7,2 кг. Інформацією про посилку Групи компаній "Нова пошта" № 59 0009 9885 2753, а також електронною квитанцією від 26 липня 2023 року, відповідно до яких 24 липня 2023 року [PERSON] надіслав, а 26 липня 2023 року заявник отримала документи. Експрес-накладною № 59001018026351 від 05 вересня 20023 року та платіжною інструкцією від 10 вересня 2023 року, відповідно до яких 05 вересня 2023 року [PERSON] надіслав заявниці побутові речі. Дублікатами 36 чеків, виданих AT КБ "Приватбанк", за змістом яких [PERSON] поповнював заявнику картковий рахунок: - 28 липня 2018 року на суму 350 грн; - 31 липня 2018 року на суму 350 грн; - 25 листопада 2018 року на суму 3000 грн; -09 грудня 2019 року на суму 500 грн; - 23 грудня 2019 року на суму 500 грн; - 12 жовтня 2019 року на суму 2314,37 грн; - 20 жовтня 2019 року на суму 5000 грн; - 21 липня 2019 року на суму 400 грн; - 30 липня 2019 року на суму 2500 грн; - 01 квітня 2019 року на суму 400 грн; - 12 квітня 2019 року на суму 400 грн; - 13 лютого 2019 року на суму 400 грн; 16 лютого 2019 року на суму 500 грн; 11 січня 2019 року на суму 1000 грн; 30 січня 2019 року на суму 1000 грн; 08 березня 2020 року на суму 200 грн; 21 лютого 2020 року на суму 1500 грн; 05 січня 2020 року на суму 2000 грн; 23 лютого 2020 року на суму 1000 грн; - 23 серпня 2022 року на суму 1000 грн; - 27 червня 2022 року на суму 1000 грн; - 28 липня 2022 року на суму 500 грн; - 16 жовтня 2022 року на суму 1000 грн; 11 вересня 2022 року на суму 2500 грн; 07 вересня 2022 року на суму 1997 грн; - 03 вересня 2022 року на суму 1000 грн; 17 жовтня 2022 року на суму 3500 грн; 01 серпня 2022 року на суму 1000 грн; 05 серпня 2022 року на суму 1000 грн; 10серпня 2022 року на суму 1000 грн; 15 серпня 2022 року на суму 700 грн; 17 серпня 2022 року на суму 700 грн; 27 серпня 2022 року на суму 1000 грн; 25 липня 2022 року на суму 800 грн; 28 липня 2022 року на суму 1000 грн; 26 липня 2022 року на суму 600 грн.. Довідкою Новоолексинецької гімназії Лопушненської сільської ради №97 від 19 грудня 2023 року, за змістом якої цивільний чоловік [PERSON] - [PERSON] , не будучи біологічним батьком її дітей, брав активну участь у їхньому вихованні, а саме: неодноразово був присутнім на загальношкільних та класних батьківських зборах, постійно цікавився рівнем їхнього навчання, постійно надавав допомогу по благоустрою та ремонту навчальних класів та закладу освіти. Паперовими копіями електронних доказів: знімками екрану спілкування заявниці з [PERSON] у мережі "Viber" та спільними фотографіями [PERSON] з її дітьми. Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , з 01 квітня 2004 року по 12 жовтня 2011 року [PERSON] була не працевлаштована; з 12 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року працювала на 0,5 ставки молодшою медсестрою (санітаркою) Новоолексинецької АЗПСМ; з 01 січня 2013 року - працювала на 0,5 ставки молодшої медсестри (санітарки) Новоолексинецької амбулаторії ЗПСМ; з 03 лютого 2021 року була звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням штату і чисельності працівників КНП "Кременецький центр первинної медико-санітарної допомоги", а з 26 лютого 2022 року їй припинено виплату допомоги по безробіттю, - тобто вона фактично не працевлаштована і не отримує заробітної плати з лютого 2021 року; Відомості з Державного реєстру платників податку від 18 червня 2024 року, за якими єдиним джерелом її доходу за період з 2022 року по березень 2023 року була державна соціальна допомога, що нарахована їй Управлінням соціального захисту населення Кременецької РДА, за рахунок якої заявник утримувала своїх п`ятьох дітей. З квітня 2023 року по час смерті [PERSON] вона повністю перебувала на його утриманні, оскільки він працював на будівництві, а в подальшому з лютого 2023 року по час своєї загибелі отримував винагороду як військовослужбовець. Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України. Ознакою проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, сім`ю складають особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки. З врахуванням вказаних догм та зважаючи на вищеописані докази, в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що заявниця та померлий [PERSON] проживали однією сім`єю з 2009 року і до смерті останнього, разом систематично вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, виховували дітей, дбали про утримання спільного житла. Зазначене свідчить про те, що між ними як жінкою та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що допомога, яка надавалась [PERSON] та її сім`ї [PERSON] за життя, була для неї постійним і основним засобом для існування, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. Відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю та факту перебування на утриманні породжує юридичні наслідки, вона зможе скористатися правом на оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON] , та перебуванні на його утриманні на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, показами свідків, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 15, 16, 1216, 1217, 1223, 1258, 1264 Цивільного кодексу України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 293, 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей",

Outcome: approved