Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

У серпні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачка звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 29 липня 2010 року та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 37 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту остання отримала кредитну картку № [NUMBER] , строк дії\~10/17, тип - Універсальна. [PERSON] після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Відтак відповідачка визнала укладення кредитного договору та погодилася із його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, у тому числі щодо сплати відсотків. Окрім того, у процесі користування рахунком 01 березня 2022 року відповідачкою підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Тобто відповідачка була належним чином повідомлена про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 01 березня 2022 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної [PERSON] . Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно із п. 1.3 у розмірі 42,0 %. 15 червня 2023 року [PERSON] підписала у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля додаткову угоду № SAMDN52000128345718_01 до кредитного договору від 15 червня 2023 року, у якій сторони змінили умови кредитування. Позивач зазначає, що ним виконанні взяті на себе зобов`язання за договором, тоді як відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 21 липня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 40\~614,92 грн, з яких: 36\~276,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4337,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] 40\~614,92 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 липня 2010 року та судові витрати. Ухвалою судді від 19 серпня 2024 року прийнято позовну заяву Банку до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у поданому до суду письмовому клопотанні просить розгляд справи проводити за її відсутності, вказує, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття суд не повідомила, відзив на позов не надіслала. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із повідомлення старости старостинського округу № 4 Плужненської сільської ради № 02-20/4/296 від 16 серпня 2024 року місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відмовився». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 24 вересня 2024 року на 14 год. 00 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомила. Тому у зв`язку з відмовою [PERSON] отримати судову повістку за адресою місця реєстрації суд вважає, що остання повідомлена належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із положеннями ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що 29 липня 2010 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноручно підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н. Згідно умов вказаної Заяви відповідачка погодилася із тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між нею та позивачем Договір про надання банківських послуг. Підписанням Заяви відповідачка підтвердила, що згодна із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй наданні для ознайомлення у письмовому вигляді. 01 березня 2022 року [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Матеріали справи містять виписку з особового рахунку відповідачки, з якої убачається, що позичальниця отримала кредитні кошти, а також сплачувала суми на погашення кредиту. Також 15 червня 2023 року [PERSON] підписала у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду № SAMDN52000128345718_01 до кредитного договору, відповідно до якої сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідних змін. Сторонами погоджено наступні умови кредитування: тип кредиту невідновлювальна кредитна лінія, строк кредиту 12 місяців із пролонгацією, але не більше 5 років із дати укладення цієї Додаткової угоди, процентна ставка 12 % річних, реальна річна процентна ставка 12,68 % річних. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що сторонами при укладенні кредитного договору та внесенні до нього змін були досягнуті істотні умови договору, зокрема підстави, порядок нарахування, розмір та сплата відсотків за користування кредитними коштами. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання\~\~ за договором\~своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 21 липня 2024 року становить 40\~614,92 грн, з яких: 36\~276,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4337,93 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29 липня 2010 року в загальному розмірі 40\~614,92 грн. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved