Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

В червні 2024 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2099510 в розмірі 29470, 00 гривень; за кредитним договором №501683551 в розмірі 13003, 53 гривень та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.07.2021 між ТзОВ «Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2099510. 27.06.2022 між ТзОВ «Лінеура Україна" та ТОВ ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №27062022, згідно якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 29470, 00 гривень. 21.07.2021 між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір №501683551. Відповідно до договору факторингу від 20.10.2022 ТОВ ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги за даним договором в сумі 13003, 53 гривень. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем в загальній сумі 42473, 53 гривень. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 23.08.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідачка визнала пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2021 між ТзОВ «Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено договір № 2099510 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума кредиту 9 000, 00 гривень, строк кредиту - 30 днів. 28.07.2024 між сторонами було укладено додатковий договір до договору №2099510 про надання коштів на умовах споживчого кредиту згідно якого дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 28.08.2021. Договором факторингу № 27062022 від 27.06.2024 та Витягом з Реєстру прав вимог до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором №2099510, боржник [PERSON] , загальна сума заборгованості - 29470, 00 гривень. 21.07.2021 між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 501683551. Типа кредиту - кредитна лінія, сума кредиту - 100-22000 гривень, строк кредиту - 1-30 днів з можливістю пролонгації. Договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022 та Витягом з Реєстру прав вимог до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором №501683551, боржник [PERSON] , загальна сума заборгованості - 13003, 53 гривень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) У ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Зважаючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, враховуючи, що ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" отримало право вимоги за кредитними договорами, а також те, що вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2099510 від 04.07.2024 вбачається, що загальний розмір боргу [PERSON] за період з 27.06.2022 по 30.04.2024 становить 29470, 00 гривень. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501683551 від 21.07.2024 вбачається, що загальний розмір боргу [PERSON] за період з 21.10.2022 по 30.04.2024 становить 13003, 53 гривень. Вказані розрахунки заборгованості є чіткими та зрозумілими, містять усю необхідну інформацію щодо періоду виникнення боргу та його розміру. Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості зі сторони відповідачки до суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за умовами укладеного між сторонами договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На виконання ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, іншу частину сплаченого судового збору необхідно стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: approved