Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з 26 березня 2003 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Останні роки вони не можуть проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Вони неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх. Та ніяких результатів це не дало. Примирення з відповідачем, збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим. Також позивач зазначила, що в даний час неповнолітня дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Тому просила шлюб між нею та відповідачем, укладений 26 березня 2003 року, розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Після відкриття провадження у справі відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до позивача [PERSON] , у якому просив визначити місце проживання сина, [PERSON] , [INFO] , з батьком. Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Цією ж ухвалою суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року за клопотанням відповідача зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком залишено без розгляду. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог, просила справу розглянути по суті в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Тому просив розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Відзиву на позов відповідач не надав. Інші клопотання та заяви по суті справи від сторін суду не надходили. На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 березня 2003 року Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 березня 2023 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім, та [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім. Вказана обставина підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 11, 12). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім`ю, відновити подружні стосунки. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, виходячи з приписів ч.1 ст.24 СК України, за відсутності вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка в шлюбі змінила прізвище, вимог про відновлення її дошлюбного прізвища не заявляла. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , суд виходить з наступного. Як встановлено судом, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Як встановлено судом, між сторонами виник спір щодо аліментів на утримання дитини, їх розміру та періодичності сплати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] . За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Також при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-ІХ, на час розгляду справи становить 3196 грн.\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів має забезпечити право неповнолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 03 червня 2024 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовною вимогою про розірвання шлюбу. У зв`язку з задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. Крім того, у зв`язку з задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів, за якою позивач від сплати судового збору звільнена, з відповідача необхідно стягнути на користь Держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved