Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

ТОВ "ФК\~"Кредит-Капітал"\~(далі\~-\~позивач)\~звернулося до\~Чорнобаївського районного\~суду Черкаської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] \~(далі\~-\~відповідач)\~про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 24 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/3240365, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 49475,89 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 11 % річних. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору, шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок відповідача. 22 грудня 2020 року між позивачем та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено Договір про відступлення права вимоги № ІІ-2020 за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача. За таких обставин, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів і просить стягнути з відповідача заборгованість, яка становить 62059,18 грн. та складається з наступного: залишок за тілом кредиту - 38086,13 грн., сума простроченого тіла кредиту - 6911,96 грн., нараховані відсотки - 412,48 грн., прострочені відсотки - 4131,27 грн., комісія - 1137,94 грн, прострочена комісія - 11379,40 грн., а також судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 травня 2024 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подала до суду клопотання, в якому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Віповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнача частково, пояснила, що вона кредит погашала, але квитанцій у неї немає, після отримання кредиту до банку вона жодного разу не зверталася, отримує невелику пенсію з якої відраховують заборговність, вказала що вона перебуває в дуже скрутному матеріальному становищі. \~ \~ \~ \~Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. 24 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 3/3240365, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 49475,80 грн. строком на 60 місяців з 24.06.2019 до 23.06.2024 зі сплатою 11% річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту (а.с. 10). З метою обслуговування кредиту банк відкрив позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № 29096000526979 в банку (пункт 2.1. кредитного договору). Відповідно до пункту 2.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати проценти і комісію у валюті кредиту відповідно до розрахунків банку, щомісячно. 24 червня 2019 року відповідач [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в якому банк надає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 14-15). 16 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) та Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № ІІ-2020, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплатив первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Загальний розмір заборгованостей боржників, права вимоги до яких відступається згідно цього Договору, встановлюється згідно Реєстру прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку № 1 до цього Договору. З Реєстру прав вимоги № 2 від 24 грудня 2020 року, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 3/3240365 від 24 червня 2019 року (а.с. 36). У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 3/3240365 від 24 червня 2019 року, на час відступлення права вимоги, заборгованість перед позивачем не була погашена та станом на дату подання позову становить 62059,18 грн., та складається з наступного: залишок за тілом кредиту - 38086,13 грн., сума простроченого тіла кредиту - 6911,96 грн., нараховані відсотки - 412,48 грн., прострочені відсотки - 4131,27 грн., комісія - 1137,94 грн, прострочена комісія - 11379,40 грн. Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 512-516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, не повернула відповідачу грошові кошти та відсотки за користування грошовими коштами, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Щодо стягнення заборгованості за нараховану комісію в сумі 1137,94 грн та прострочену комісію в сумі 11379,40 грн. суд зазначає наступне. Згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Згідно з п.1.3.2 кредитного договору за користування кредитом позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове), щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Отже, сторони визначили надання інформаційно-консультаційних послуг, тобто надання споживачу інформації без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. За правовим висновком ВП ВС у справі №496/3134/19 (п.31.33,32.2-32.8 постанови) комісія за обслуговування кредитної заборгованості без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем є нікчемною, адже відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» має надаватись безкоштовно. За змістом п. 1.3.2. кредитного договору супутні послуги з обслуговування кредитної заборгованості полягають у виконанні функцій банком, які пов`язані із необхідними операціями (діями) щодо кредиту, тому плата за такі послуги суперечить принципам споживчого кредитування. За таких обставин суд вважає, що пунктом 1.3.2. кредитного договору фактично встановлено плату за надання позичальнику інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої визначена Законом. Відтак, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією та простроченою комісію задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3/3240365 від 24 червня 2019 року у розмірі 49541,84 грн, що складається з: залишку за тілом кредиту - 38086,13 грн., суми простроченого тіла кредиту - 6911,96 грн., нарахованих відсотків - 412,48 грн., прострочених відсотків - 4131,27 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~З огляду на часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, а саме у розмірі 49541,84 гривень, що становить 79,83% (49541,84 / 62059,18 х 100) від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1933,80 гривень (2422,40 / 100 х 79,83). На підставі викладеного вище,

Outcome: partial