Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

05.08.2024 представник позивачки адвокат Немерюк О.А. в інтересах позивачки через систему «Електронний суд» звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. р.№26981, про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості у сумі 51 174,60 гривні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2024 року\~справу передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на відсутність ознак безспірності у кредитних правовідносинах, а також на порушення процедури вчинення виконавчого напису, що суперечить вимогам чинного законодавства. В судове засідання представником позивача адвокатом Немерюк О.А. подано заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив суд у разі задоволення позовних вимог зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які стягуються з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користьб [PERSON] з 5500,00грн. до 1500,00грн. Третя особа, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Приватний нотаріус Обухівського міського нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, пояснення на позов не надала, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 12 березня 2021 за зверненням ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за реєстровим № 26981 був вчинений виконавчий напис. Відповідно до змісту виконавчого напису приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. була засвідчена можливість стягнення у безспірному порядку з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості за період з 28 березня 2019 року по 17 лютого 2021 року у розмірі 51640,36 гривень, яка складається: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 0,00 гривень; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 32195,77 гривень; простроченої заборгованості за несплачєними відсотками за користування кредитом в розмірі 0,00 гривень; строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 13675,54 гривень; строкової заборгованості за комісією в розмірі 0,00 гривень; строкової заборгованості за несплачєними відсотками за користування кредитом в розмірі 5769,05 гривень; строкової заборгованості за штрафами та пенями в розмірі 0,00 гривень та виникла за Кредитним договором № 1-406-39 від 06.10.2018 р., укладеного між [PERSON] та ТОВ "КФ.ЮА", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 20190328-П від 28 березня 2019 року є ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ». 02 червня 2021 року на підставі виконавчого напису, вчиненого Головкіною Я.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області 12 березня 2021 року за реєстровим № 26981, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. було відкрите виконавче провадження № 65639088. При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем була допущена помилка щодо реквізитів виконавчого документу, а саме: було зазначено, що виконавчий напис видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, і ця помилка була допущена у всіх наступних процесуальних документах виконавчого провадження, навіть не дивлячись на те, що 26 квітня 2023 року виконавче провадження у зв`язку з зупиненням діяльності приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. було прийняте до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. Докази того, що відповідач направив на адресу позивача письмову вимогу (повідомлення) з вимогою про виконання зобов`язання за кредитним договором в наданих суду документах, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, відсутні. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, 296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Виконавчий напис вчинюється на підставі: а) оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону україни «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Виходячи з наведених обставин, слідує висновок, що нотаріусом не дотримано вимог щодо порядку вчинення нотаріального напису, а саме такий напис вчинено на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, а встановлена заборгованість не може вважатися безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування, а відтак вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1, 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В позовній заяві представником зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесені [PERSON] , складає 6711,20грн., де 1211,20грн. судовий збір за подання позовної заяви, 4500,00грн. витрати на професійну правничу допомогу, 0,00грн. витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, 1000,00грн. витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, за подання якої було сплачено судовий збір в розмірі 605,60грн. Однак, позивачем до позовної заяви не додано доказів наданих послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги. Враховуючи зазначене, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 гривень за подання позовної заяви та 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved