Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 11. [PERSON] , 2. [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 січня 2019 року по 01 березня 2024 року у розмірі 38 256,02 грн, інфляційну складову боргу за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 4 685,76 грн, 3 % річних за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 1 206,17 грн. Позовну заяву обґрунтував таким. Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку, де мешкають відповідачі, здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії. 23.07.2014 в газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) позивач розмістив повідомлення з пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділу теплопостачальної організації із зазначення відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано на офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 (№ 111 (4511)). Законом України № 2189- VIII від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 визначено порядок укладання індивідуальних договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (Відповідача), так і на виконавця (Позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, були опубліковані на офіційному вебсайті ТОВ «Євро-Реконструкція» 13 жовтня 2021 року. Договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між Відповідачами та Позивачем не був укладений, а також заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів Споживачами послуг до ТОВ «Євро-Реконструкція» та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавалася. Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (Відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачі своєчасно з січня 2019 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з січня 2019 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого станом на 01.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 38 256,02 грн. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від Відповідачів протягом спірного періоду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України на розмір заборгованості нараховано 3% річних у розмірі 4 685,76 на заборгованість, яка виникла за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2022 року та інфляційні втрати в розмірі 1 206,17 за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2022 року За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 08.07.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. 06.09.2024 відповідач-1 подала відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву зазначив таке. Позовні вимоги не визнає частково, просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо заявлених до неї вимог за період з 01.01.2019 по 11.03.2020 і відмовити у задоволенні позову в цій частині. 24.09.2024 представник відповідача-1 - адвокат Роспотнюк В.О. подав заяву, у якій просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо заявлених до відповідача-1 вимог за період з 01.01.2019 по 11.03.2020 і відмовити у задоволенні позову в цій частині. Подану 13.09.2024 до суду представником позивача відповідь на відзив суд не прийняв, оскільки до неї не додано доказів її надсилання відповідачам. У судове засідання, призначене на 24.09.2024 представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовну заяву просить задовольнити. Відповідачі-1,-2 у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяв не подав. Представник відповідача-1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог за період з 01.01.2019 по 11.03.2020, просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо заявлених до відповідача-1 вимог за період з 01.01.2019 по 11.03.2020 і відмовити у задоволенні позову в цій частині. Заслухавши представника відповідача-1 адвоката Роспотнюка В.О., дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] здійснюється на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 23.07.2014 в газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) позивач розмістив повідомлення з пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділу теплопостачальної організації із зазначення відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано на офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 (№ 111 (4511)). За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» відповідачі [PERSON] , [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито о/р [NUMBER] . Відповідачі-1, 2 не укладали з позивачем договір, однак відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. У постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13 зазначено, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, підставою для стягнення заборгованості за наданні послуги є встановлення факту користування відповідачами-1, 2 житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 7-8), внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов`язання щодо сплати коштів за отримані послуги, утворилась заборгованість: - заборгованість за послугу з постачання з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 січня 2019 року по 01 березня 2024 року у розмірі 38 256,02 грн, - інфляційну складову боргу за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 4 685,76 грн, -3 % річних за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 1 206,17 грн. Щодо заявленої відповідачем-2 вимоги про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає таке. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Позивач звернувся з цим позовом до суду 25.04.2024. Позивач заявив позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 січня 2019 року по 01 березня 2024 року у розмірі 38 256,02 грн. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 (далі Закон 540-ІХ) розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Цей строк продовжив свій перебіг після скасування карантину з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України. Тому пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року, строк за якими продовжив спливати 01 липня 2024 року. Підстави для застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позивачем у цій справі вимог відсутні, оскільки позивач здійснював нарахування заборгованості відповідачам за комунальні послуги за період з 01 січня 2019 року по 01 березня 2024 року, тобто у межах строку позовної давності. Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Отже, з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку підлягає до стягнення заборгованість за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 січня 2019 року по 01 березня 2024 року у розмірі 38 256,02 грн, інфляційну складову боргу за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 4 685,76 грн, 3 % річних за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2022 року у розмірі 1 206,17 грн, що разом складає 44 147,95 грн. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів 1, 2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 514,00 грн з кожного.

Outcome: approved