Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором CL-347761 від 19.01.2022 року в сумі 121993,42 грн., в тому числі: строкове тіло - 55427,33 грн., прострочене тіло - 6946,52 грн., строкові відсотки - 1905,03 грн., прострочені відсотки - 57714,54 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та АТ «Кредобанк» було укладено Кредитний договір № CL-347761 (надалі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на дату цієї вимоги заборгованість за Кредитним договором складає 121993,42 грн., в тому числі: строкове тіло - 55427,33 грн., прострочене тіло - 6946,52 грн., строкові відсотки - 1905,03 грн., прострочені відсотки - 57714,54 грн. 08.11.2023р. у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 43231894) на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні. Досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. За ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитор належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту, в той час як Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на дату розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, заборгованість за Кредитним договором складає 121993,42 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору 30.01.2024 року на адресу позичальника направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні. Дану вимогу залишено відповідачкою без реагування. Тобто, відповідачка свідомо не скористалася своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором. Позивач вчинив всі необхідні дії для досудового урегулювання спору. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором CL-347761 від 19.01.2022 року в сумі 121993,42 грн., в тому числі: строкове тіло - 55427,33 грн., прострочене тіло - 6946,52 грн., строкові відсотки - 1905,03 грн., прострочені відсотки - 57714,54 грн., а також судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Представник позивача - адвокат Альховська І.Б. у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без її участі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, пояснивши, що дійсно 19.01.2022 року , уклавши з АТ «Кредобанк» договір, отримала кредит в сумі вказаній в договорі, однак за відсутності коштів, не може погасити виниклу заборогваність, хоча була обізнана про умови кредитного договору, які нею підписані, де з розрахунком, наданим позивачем, який міститься у матеріалах справи, згідна. Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Кредобанк» 19.01.2022 року було укладено Кредитний договір № CL-347761. Відповідно до п. 1 Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. У п. 2.1 Кредитного договору сторони погодили суму та валюту кредиту - 62608,64 грн., згідно з п. 2.2 Кредитного договору датою видачі кредиту є 19 січня 2022 року, строк кредитування - 60 місяців, до 18 січня 2027 року (п. 2.3 Кредитного договору). Згідно з п. 2.4 Кредитного договору позичальник доручила банку здійснити переказ кредитних коштів на визначений нею поточний рахунок. Пунктом 3 Кредитного договору сторони обумовили порядок видачі кредиту, в п. 4 - погодили порядок проведення розрахунків за кредитом. У п. 6 Кредитного договору передбачено порядок повернення кредиту, а п. 7 передбачено відповідальність сторін за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Згідно з п. 9.2 Кредитного договору він набуває чинності з дня підписання обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань. Однак позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 08.07.2024 року заборгованість за Кредитним договором складає 121993,42 грн., в тому числі: строкове тіло - 55427,33 грн., прострочене тіло - 6946,52 грн., строкові відсотки - 1905,03 грн., прострочені відсотки - 57714,54 грн. Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. А відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Як встановлено судом, кредитний договір укладено у письмовій формі, де сторонами узгоджено всі істотні умови договору, про що свідчить особистий підпис позичальниці на кожному екземплярі кредитного договору. Судом також встановлено, що 08.11.2023 року у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС" на підставі договору факторингу. Згідно з ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судячи з витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу від 08.11.2023 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № CL-347761 від 19.01.2022 року в розмірі 121993,42 грн. З наведеного також випливає, що після укладення Договору факторингу від 08.11.2023 року позивачем не здійснено будь-яких додаткових нарахувань відповідачці до суми заборгованості за кредитним договором. Боржницю [PERSON] було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні, що підтверджується даними досудової вимоги від 30.01.2024 року щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні, яка, судячи з усього, залишена останньою без реагування, доказів протилежного суду не надано. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Тож, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідачки суму заборгованості, тоді як відповідачкою під час судового розгляду справи не спростовано суми заборгованості за кредитом, яка позовні вимоги у судовому засіданні визнала повністю, з наданим позивачем розрахунокм заборгованості згідна, свого розрахунку не надавала. Отже, враховуючи, що відповідачка допустила порушення умов кредитного договору, беручи до уваги дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. з урахуванням понижуючого коєфіцієнту, оскільки позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд". У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. Разом з тим, відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги, наданої адвокатом. 01.04.2024 року між ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС" та адвокатом Альховською І.Б. було укладено договір про надання правничої допомоги № 01/04/24. Адвокатом додано до матеріалів позовної заяви ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1291074, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001330. А згідно з актом до договору про надання правничої допомоги № 01/04/24 від 01.04.2024 року сторони погодили, що вартість наданих послуг адвокатом складає 6000 грн. 00 коп. за 3 години витраченого адвокатом часу (2000 грн. за годину) на вивчення документів та підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості, зауважень та претензій у клієнта до адвоката немає. Враховуючи особливості предмета спору, а також характер виконаної роботи з урахуванням складності справи, беручи до уваги, що відповідачкою не подано заяву про зменшення судових витрат, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved