Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

В червні 2024 року ТзОВ «Юніт Капітал» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 13 березня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір № 439482543 за умовами якого остання отримала кредит у сумі 7 500 грн. Договір позики був укладений в електронному вигляді та підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». 28.11.2019 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 439482543 від 13.03.2021. 05.08.2020 між ТзОВ «Таліон Плюс» і ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу №05/0820-01 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 439482543 від 13.03.2021. 14.02.2024 між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТзОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу № 14/02/2022-01 відповідно до умов якого ТзОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 439482543 від 13.03.2021 року у загальній сумі 26152,50 гривень з яких: 7500 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 18652,50 грн.\~сума заборгованості за відсотками. За таких обставин ТзОВ «Юніт Капітал» просило суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором кредиту № 439482543 від 13.03.2021 року у сумі 26152,50 грн., судовий збір у сумі 2422,40 грн. та 5000 грн. понесені витрати на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи без її участі не надсилала. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 13 березня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір № 439482543 за умовами якого остання отримала кредит у сумі 7 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а та, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1 договору). Пунктами договору № 439482543 встановлено, що кредит надається строком на 26 днів від дати отримання кредиту позичальником. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,70% на день від суми кредиту (Дисконтна процентна ставка). На умовах викладених у п.1.7 Договору застосовуються умови нарахування відсотків у розмірі 2,30% на день від суми кредиту (Базова процентна ставка). Згідно графіку розрахунків сторони погодили наступний графік 08.04.2021 до сплати 10815грн. (додаток № 1 до договору № 439482543). [PERSON] підписала договір кредиту №439482543 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (MNV27VT6). Факт перерахування ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» обумовленої кредитним договором суми кредиту (7500 грн.) на вказаний позичальником номер банківської картки підтверджено платіжним дорученням від 13.03.2021. 28.11.2019 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого ТзОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 439482543 від 13.03.2021. 05.08.2020 між ТзОВ «Таліон Плюс» і ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу №05/0820-01 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 439482543 від 13.03.2021. 14.02.2024 між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТзОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу № 14/02/2022-01 відповідно до умов якого ТзОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 439482543 від 13.03.2021 у загальній сумі 26152,50 гривень з яких: 7500 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 18652,50 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Статтею 11\~ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої статті 3\~Закону України\~від 3\~вересня 2015року\~№675-VIII\~«Про електронну\~комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікаторомдані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої статті 638\~ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 13.03.2021 [PERSON] уклала з ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронній формі кредитний договір, за умовами якого фінансова компанія перерахувала на зазначений [PERSON] картковий рахунок кредитні кошти, а та зобов`язалася повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договорами. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними. У подальшому ТзОВ «Юніт Капітал» згідно укладеного договору факторингу набуло право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконала обов`язки за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути заборгованість за відповідними кредитними договорами. Згідно представленого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 439482543 від 13.03.2021 становить 26152,50 гривень з яких: 7500 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 18652,50 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Згідно умов договору кредитної лінії № 439482543 від 13.03.2021 строк кредитування скінчився 08.04.2021. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України»(п.п 81-85, 91). Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживи кредитування», зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Крім того, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 2 наступного змісту: У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Так, відповідно до п. 4.2 договору, строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного п. 1.2 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Оскільки станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24.12.2023) зобов`язання за договором №439482543 про надання споживчого кредиту не виконане, а отже положення п. 2 ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» застосовується до спірних правовідносин. Окрім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру (п. 9 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»). З урахуванням викладеного, встановивши, що позичальником включені до умов договору кредитної лінії несправедливі умови, які полягають у тому, що фінансова установа в незалежності від того, чи споживач здійснить погашення заборгованості за кредитним договором, може в односторонньому порядку, без повідомлення споживача продовжити дію такого договору для подальшого нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, що вносить істотний дисбаланс до договірних правовідносин та ставить споживача в несправедливе становище по відношенню до кредитної установи. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відсотків в розмірі 15337,50 грн., які нараховані позивачем на період часу після закінчення строку дії кредитування є необґрунтованими. За таких обставин із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором кредиту № 439482543 від 13.03.2021 в сумі 10815,00 грн. з яких: 7500 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 3315 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Змістом частини 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17.06.2022, акт прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2024 зі змістом витраченого часу в кількості 4 год. та розміром гонорару адвоката за надану правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено частково в сумі 10 815 грн. 00 коп. (41,35 % від заявлених вимог), у зв`язку з судові витрати підлягають стягненню пропорційно до суми задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 1009 грн. 94 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 2067 грн. 50 коп.

Outcome: partial