Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Гайдук Вікторія Олександрівна про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Позовну заяву мотивує тим, що згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №349254 від 25 липня 2008 року земельна ділянка, площею 0,1104 га, кадастровий номер 5610100000:01:026:0147, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, на праві спільної сумісної належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначені. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 листопада 2021 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №2603. Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області 02 травня 2018 року, зареєстрованого у реєстрі за №1298, спадкоємницею майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на частку земельної ділянки, площею 0,1104 га, кадастровий номер 5610100000:01:026:0147, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що перебуває у спільній сумісній власності. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька. 03 серпня 2024 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Гайдук В.О. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] . Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, площею 0,1104 га, кадастровий номер 5610100000:01:026:0147, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що перебуває у спільній сумісній власності, було відмовлено. При цьому, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Гайдук В.О. було роз`яснено, що у випадку відсутності в державному акті часток співвласників земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, при смерті одного із них, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не може самостійно вирішити питання щодо поділу чи визначення частки з такої земельної ділянки, а дане питання належить до компетенції суду. Враховуючи те, що визначити частки земельної ділянки, площею 0,1104 га, кадастровий номер 5610100000:01:026:0147, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка перебуває у спільній сумісній власності громадян, у позасудовому порядку неможливо, оскільки один із співвласників помер, [PERSON] змушена звертається до суду із даним позовом про визначення часток кожного із співвласників. Від представника позивача адвоката Якобчука П.О. надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позовних вимог, розгляд справи просить здійснювати за її відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позовних вимог, розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позовних вимог, розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позовних вимог, розгляд справи просить здійснювати за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Гайдук Вікторія Олександрівна в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №349254 від 25 липня 2008 року земельна ділянка, площею 0,1104 га, кадастровий номер 5610100000:01:026:0147, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, на праві спільної сумісної належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 листопада 2021 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №2603. Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області 02 травня 2018 року, зареєстрованого у реєстрі за №1298, спадкоємницею майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на частку земельної ділянки, площею 0,1104 га, кадастровий номер 5610100000:01:026:0147, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що перебуває у спільній сумісній власності. [PERSON] є спадкоємницею майна після смерті батька, що підтверджується довідкою нотаріуса №119/02-14 від 03.08.2024 року. 03 серпня 2024 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Гайдук В.О. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] . Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, площею 0,1104 га, кадастровий номер 5610100000:01:026:0147, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що перебуває у спільній сумісній власності, було відмовлено. При цьому, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Гайдук В.О. було роз`яснено, що у випадку відсутності в державному акті часток співвласників земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, при смерті одного із них, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не може самостійно вирішити питання щодо поділу чи визначення частки з такої земельної ділянки, а дане питання належить до компетенції суду (роз`яснення нотаріуса №118/02-14 від 03.08.2024 року). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст.369 ЦК). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що 4астки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст.372 ЦК). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізинної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. За змістом положень ст.89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. З правового аналізу наведених вище норми Закону, слідує, що презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом. За нормами ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1104 га, кадастровий номер 5610100000:01:026:0147, яка знаходиться в [ADDRESS] , позбавляє її співвласників у повній мірі вільно розпоряджатися своєю власністю, що порушує гарантований конституційний принцип непорушності права власності. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розмір часток співвласників земельної ділянки відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: - \~ \~ \~ \~ частка [PERSON] , який помер [INFO] , у сукупності становить будинку, яка була успадкована [PERSON] за заповітом (свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НТМ №908865 від 03 серпня 2024 року); - \~ \~ \~ \~ частка [PERSON] становить на підставі договору дарування, який було укладено 23 серпня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори Квасиловець Г.О., зареєстрований у реєстрі за №4-5846; - \~ \~ \~ \~ частка [PERSON] становить будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАА №465062 від 06 вересня 2002 року; - \~ \~ \~ \~ частка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] становлять на кожного по 1/12 (разом 1/4) будинку на підставі договору міни, який було укладено 28 грудня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] , який діяв у своїх інтересах та інтересах свого сина [PERSON] та [PERSON] , що діяла зі згоди свого батька [PERSON] , що посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі №1-34. Таким чином, розмір часток співвласників земельної ділянки є пропорційним часткам будинку, які їм належать, та складає: частка [PERSON] , який помер [INFO] , становить ; частка [PERSON] становить ; частка [PERSON] становить ; частка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] становлять на кожного по 1/12. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд вважає обставини, зазначені у позовній заяві, такими, що відповідають дійсності та повністю доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved