Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2015 року по цивільній справі № 523/2749/14-ц, із 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, [PERSON] . Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 28.04.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ у справі №523/2749/14-ц про стягнення з Позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи з 12.03.2013 року і до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . На даний час на утриманні позивача перебуває дитина від другого шлюбу [PERSON] \~ [INFO] мати якої померла відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , тому фактично весь дохід Позивача на даний час йде на забезпечення сім`ї, яка потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, неможлива. Ухвалою Суворовського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~10.11.2023\~року відкрито\~загальне провадження\~та призначено\~підготовче судове\~засідання на 30 січня 2024 року на 12 годин 30 хвилин. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено відкрите судове засідання на 08\~жовтня 2024\~року на\~10\~годину 40\~хвилин. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від представника позивача адвоката Любарець С.С. надійшла заява в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності (арк.с.93). В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. В судове засідання не з`явився представники третьої особи Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. До суду надійшла заява від представника третьої особи - Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Олійник І., про розгляд справи за її відсутності (арк.с.101) У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який повідомлений судом належним чином, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено що до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2015 року по цивільній справі № 523/2749/14-ц, із 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття [PERSON] , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, [PERSON] , однак, даний шлюб було розірвано. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Суворовським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ у справі №523/2749/14-ц про стягнення з Позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи з 12.03.2013 року і до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Проте, на даний час на утриманні позивача перебуває дитина від другого шлюбу [PERSON] \~ [INFO] мати якої померла відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , тому фактично весь дохід Позивача на даний час йде на забезпечення сім`ї, яка потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, неможлива. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов`язані за законом надавати утримування. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. За змістом ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Так, ст.180 СК України покладає обов`язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. В п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стороною позивача доведено позовні вимоги належними доказами, натомість відповідач своїм правом для надання відзиву на позов у встановлений судом строк не скористався, будь-яких заперечень проти позову матеріали справи не містять. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів правомірні та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial