Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/6 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 жовтня 1990 року після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того 5/6 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , належать позивачу на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 1992 року (справа № 2-947 1992р.) та внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04 березня 2016 року. За даними відповіді Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в БТІ станом на 01 січня 2013 року не зареєстроване. 26 лютого 2016 року Тернівська сільська рада прийняла рішення про визнання за будинком в якому постійно мешкає та зазначений в по господарській книзі Тернівської сільської ради [PERSON] поштову адресу: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем другої черги за законом, та 27 листопада 2019 року звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Азадалієвої Я.М. з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно та повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2020 року відкрито провадження по справі. 14 липня 2021 року позивач подав суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 серпня 2021 року задоволено клопотання позивача та витребувано відповідні докази. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 23\~грудня 2021\~року підготовче провадження у справі закрито; призначено справу до судового розгляду. Спеціальним розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються Харківським районним судом Харківської області та визначено територіальну підсудність Полтавському районному суду Полтавської області. На підставі вищевказаного розпорядження цивільна справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2023 року справу передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2024 року справу прийнято в провадження та призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Суд, розглянувши заяву позивача, дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що за архівними матеріалами КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом до 01 січня 2013 року право приватної власності на житловий будинок літ. «А-1», дерев`яний, обкладений цеглою, 1962 року забудови, загальною площею 62,50 кв.м, житловою площею 28,60 кв.м з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», літня кухня літ «Г», гараж літ. «Д», погріб літ. «ап», спорудами: колодязь літ. «К», огорожа № 1-4, розташований за адресою: [ADDRESS] , в БТІ не зареєстровано. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 18 січня 2016 року на ім`я [PERSON] , відповідно до якого житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 62,50 кв.м, житловою площею 28,60 кв.м, складається з двох житлових кімнат, кухні, коридору, та з надвірних будівель: погріб літ. «ап», сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», літня кухня літ «Г», гараж літ. «Д», колодязь літ. «К», огорожа № 1-4. Норма та фактичне землекористування будуть встановлені після отримання державного акту на землю, або заключення договору оренди. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 1992 року у справі № 2-947, визнано за [PERSON] право власності на 5/6 частин будинку, що знаходиться в с. Тернова Харківського району Харківської області, зареєстрованого в погосподарській книзі за № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Крім того в мотивувальній частині вказаного рішення вказано, що суд вважає, що [PERSON] правильно видане свідоцтво про право власності на спадщину на обов`язкову частку, що становить 1/6 частину будинку, так як на день смерті батька він був непрацездатним. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом обліковий рахунок № [NUMBER] погосподарської книги № 4 Тернівської сільської ради на 1/6 частину будинку відкритий на [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 34 від 10 жовтня 1990 року. За даними витягу № 54602356 від 04 березня 2016 року за [PERSON] зареєстроване право спільної часткової приватної власності на 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Тернівської сільської ради адреса с. Тернова, вул. Озерівська № 307, Харківського району належить згідно погосподарської книги № 4 Тернівської сільської ради - [PERSON] , сторінка № [NUMBER] , особовий рахунок № [NUMBER] . Крім того рішенням від 26 лютого 2016 року VI сесії VII скликання Тернівської сільської ради визнано за будинком в якому постійно мешкає та зазначений в погосподарській книзі Тернівської сільської ради [PERSON] поштову адресу: [ADDRESS] . За даними довідки про склад сім`ї № 406 від 24 вересня 2020 року Виконавчого комітету Тернівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] , прописані: [PERSON] , [INFO] (власник); [PERSON] , [INFO] (брат). [PERSON] помер [INFO] про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00027955954. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Азадалієвої Я.М. від 27 листопада 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 1/6 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] у встановленому порядку не зареєстровано. Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Азадалієвої Я.М. від 13 грудня 2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. Також суду надано: копія свідоцтва про народження [PERSON] , копія свідоцтва про народження [PERSON] , копія свідоцтва про народження [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спадкодавець [PERSON] помер у 1998 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] розповсюджується дія саме цього закону. Відповідно до ст. 530 ЦК України в редакції 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України\~в редакції\~1963\~року,\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину:\~1)\~якщо він\~фактично вступив\~в управління\~або володіння\~спадковим майном;\~2)\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній конторі\~за місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини.\~Зазначені в\~цій статті\~дії повинні\~бути вчинені\~протягом шести\~місяців з\~дня відкриття\~спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Суд, аналізуючи доводи позивача та надані ним докази приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не наведено жодної обставини, яка б вказувала, що він відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час смерті спадкодавця - прийняв спадщину. Також не надано доказів, що відповідач не прийняла спадщину. При вирішенні справи судом враховано, що за повідомленням нотаріуса спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та позивачем не надано доказів на підтвердження прийняття ним спадщини, при цьому сам по собі факт реєстрації позивача та спадкодавця за однією адресою, жодним чином не свідчить про прийняття позивачем спадщини відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року. Суд вважає за доцільне зазначити, що позивач посилається на норми Цивільного Кодексу які набрали чинності у 2004 році, які не підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися між сторонами по справі, при цьому позивач неодноразово викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, тому суд розглянув справу на підставі поданої позовної заяви та наявних доказів. На підставі викладеного, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. При вирішенні питання щодо судових витрат суд враховує, що позивач як інвалід другої групи звільнений від спати судових витрат, дані, що відповідачем понесені судові витрати суду не надано.

Outcome: dismissed