Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Представник ТОВ ««ФК ЕЙС» - Тараненко А.І. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором та судові витрати у вигляді судового збору та витрати на професійну правову допомогу. В обґрунтування позову вказує, що 07.05.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №00-7871333 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 4 200,00 грн. на умовах, передбачених договором. Всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 16300,00 грн., яка складається з: 4 200, 00 грн. - заборгованість по кредиту; 12 100,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 30.10.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» був укладений договір факторингу №30102023, на підставі якого, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-7871333. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №30102023 від 30.10.2023 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 300 грн., яку відповідач добровільно не слачує, а тому позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою Гощанського районного суду від 05 липня 2024 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивач в заяві, поданій на адресу суду, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що 07.05.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №00-7871333 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 4 200.00 грн. на умовах, передбачених договором, який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за його користуванням. ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання за Договором кредитної лінії виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення заборгованості. Згідно із розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] станом на 30.10.2023 року має заборгованість в розмірі 16 300,00 грн., яка складається з: 4200,00 грн. - заборгованість по кредиту; 12 100,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 30.10.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» був укладений договір факторингу №30102023, на підставі якого, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-7871333. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до Договору факторингу №30102023 від 30.10.2023 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 300,00 грн. Згідно довідки про ідентифікацію, підтверджено, що [PERSON] який підписав кредитний договір №00-7871333 від 07.05.2023 за допомогою ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - 6546F, 07.05.2023 о 8:22 год., номер телефону [NUMBER] . Інформація про платіжну картку на яку здійснено переказ відсутня (виказано РНКОПП позичальника: [NUMBER] на картку [NUMBER] ). Згідно з детальним розрахунком заборгованості за договором №00-7871333 від 07.05.2023 року за період з 07.05.2023 року по 30.10.2023, станом на 30.10.2023 року заборгованість [PERSON] за даним договором складає 16 300,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту (позики) за договором відповідачем суду не надано, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 16 300 грн. заборгованості за кредитом. Позивач також просить стягнути з відповідача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суду надано договір про надання правничої допомоги №16/0524-01 від 16 травня 2024 року між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс», акт прийому-передачі наданих послуг від 16 травня 2024 року Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» надані позивачу юридичні послуги на суму 5 000,00 грн. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідачем не заявлялось. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також те, що відповідачем не подано заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved