Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

31 травня 2024 року представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Батько за життя склав заповіт, яким все належне йому майно заповів доньці [PERSON] . До того ж, вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги О.П. з заявою про прийняття спадщини. Проте, 16 квітня 2024 року нотаріусом їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок, виданого на ім`я спадкодавця. Представник позивача зазначила, що будинок приблизно у 1992 році спадкодавець викупив у колгоспу « [PERSON] », як переселенець. Водночас, документи, на підставі яких було придбано будинок не зберилися, право власності відповідно до чинного законодавства за спадкодавцем не зареєстровано. Разом з тим, в обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 2016-2023 роки зазначено відомості про членів домогосподарства [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . До того ж, до 14 червня 2019 року особовий рахунок у погосподарській книзі №6 до 14 червня 2019 року був відкритий на ім`я спадкодавця. Крім цього, він був зареєстрований у вказаному житловому будинку з 1997 року та знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю [INFO] . Нині захист спадкових прав позивача можливий лише шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Галицинівська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила. Від сільського голови до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження, про що постановлена відповідна ухвала 03 червня 2024 року. 23\~липня 2024\~року ухвалою\~суду закритопідготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19 червня 2019 року виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, серії [NUMBER] . Ще за життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно, з чого б не складалося та де б воно не знаходилося заповів дочці [PERSON] . Факт родинних відносин між померлим та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 20 березня 1982 року, серії [NUMBER] , в якому [PERSON] вказаний в графі «батько». Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 12 жовтня 2018 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, серії [NUMBER] , позивач 12 жовтня 2018 року уклала шлюб з [PERSON] та при державній реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 10,2 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823384200:01:000:0196, яка розташована в [ADDRESS] , належна [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії І-МК, №000708, виданого Прибузькою сільською радою 28 травня 1999 року. Крім цього, як зазначає позивач до спадкової маси також входить житловий будинок [ADDRESS] . Як на підставу звернення до суду позивач посилається на відсутність правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок, виданий на ім`я спадкодавця. З огляду на довідку, видану КП ММБТІ від 13 травня 2024 року № 2-1063, станом на 28 грудня 2012 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на вказаний житловий будинок. Як на доказ належності [PERSON] спірного житлового будинку позивач посилається на довідку, видану 09 травня 2024 року № 2/218-02-42 виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з огляду на зміст якої особистий рахунок в погосподарській книзі на вказаний житловий будинок був відкритий на ім`я [PERSON] до 30 червня 1954 року. Відповідно до довідки, виданої 06 травня 2024 року виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 2/214-02-42, [PERSON] був зареєстрований та проживавав за адресою: [ADDRESS] з 18 березня 1997 року по 14 червня 2019 року, знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю. Разом з ним була зареєстрована та проживала донька [PERSON] . Вказане також підтверджується обліковою карткою об`єкта господарського обліку на 2016-2023 роки. Крім цього, в якості доказу надані наступні документи: договір про надання послуг з газопостачання населенню в Миколаївській області, укладений з [PERSON] ; типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] від 19 жовтня 2015 року, укладений зі спадкодавцем; акт про виявлення порушення від 16 січня 2015 року № 000583, складений ПАТ «Миколаївгаз» на [PERSON] , а також акт-претензію від 16 січня 2015 року, акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 16 січня 2015 року № 000407; акт № 49 експертизи лічильника газу від 28 січня 2015 року; довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки від 06 лютого 2015 року; акт на відключення газового обладнання від 22 травня 2013 року; акт перевірки, складений на ім`я [PERSON] . З огляду на Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20 вересня 2018 року № 138534750 власником житлового будинку зазначений [PERSON] . На об`єкт накладено обтяження у вигляді заборони (архівний запис) на підставі повідомлення від 01 січня 1993 року, б/н, колгоспу «Прибузький». З чого можна дійти висновку, що вказаний житловий будинок був виділений спадкодавцю колгоспом «Прибузький» з правом викупу, та накладено обтяження до повної виплати його вартості. Як вказав позивач у позовній заяві документи, на підставі яких був придбаний житловий будинок не збереглися. Дослідивши спадкову справу №141/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , судом встановлено, що до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги О.П. із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкоємиця за заповітом - [PERSON] . [PERSON] 08 травня 2024 року за № 399 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 10,2 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823384200:01:000:0196, яка розташована в [ADDRESS] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, виданого на ім`я спадкодавця. Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Також, за положеннями ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень щодо задоволення позову не направив, спадкоємці, що мають право на обов`язкову частину відсутні, та право позивача на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставинами, про які вказано вище, то на підставі ст. ст. 1218, 1220, 1223, 1234 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved