Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі позивач) звернулася через свого представника адвоката Перебийніс Світлану Василівну до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних зазначалося, що 27 листопада 1993 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Новоукраїнською сільською Радою народних депутатів Чорнобаївського району Черкаської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Спільне життя у сторін не склалося, з 2019 року фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства сторони не ведуть, примирення не можливе. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи сімейного законодавства, позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, у позовній заяві розгляд справи просили проводити за їх відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, шляхом телефонограми повідомив суд, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки сторони разом не проживають більше 5 років. Виходячи з приписів ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 27 листопада 1993 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Новоукраїнською сільською Радою народних депутатів Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 листопада 1993 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 вересня 2011 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved