Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (м. Київ, вул.. Дегтярівська, 33Б, під`їзд 2), звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення витрат в порядку регресу. Ціна позову - 16012,84 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 01.08.2023 року приблизно о 19 год.30 хв. по вулиці Крамського, 4 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Dodge Journey», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Audi Q5», державний номерний знак [NUMBER] . Між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу «Dodge Journey» державний номерний знак [NUMBER] , підтвердженням чому є поліс № ЕР-214060506 від 10.04.2023 (строк дії договору з 14.04.2023 по 13.04.2024). Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 22.08.2023 у справі №759/15322/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім цього, [PERSON] після зіткнення залишила місце пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України Власник транспортного засобу «Audi Q5» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] 25.10.2023 звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. Згідно з страховим актом ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» № 2118/01/50/2023/1 від 05.04.2024 сума виплаченого страхового відшкодування [PERSON] склала 16 012 (шістнадцять тисяч дванадцять) гривень 84 копійки, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» № 15498 від 05.04.2024. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання згідно якого просить справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. 01 серпня 2023 року в м. Київ по вул. Крамського,4 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Dodge Journey», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Audi Q5», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім цього, [PERSON] після зіткнення залишила місце пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 22.08.2023 у справі № 759/15322/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, ж обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 серпня 2023 року, є [PERSON] , водій транспортного засобу марки «Dodge Journey», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Dodge Journey», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-214060506 від 10.04.2023 року у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Власник транспортного засобу «Audi Q5» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] 25.10.2023 звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» на підставі Страхового акту №2118/01/50/2023/1 від 10.04.2023р., на користь [PERSON] здійснено страхову виплату в розмірі 16012,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15498 від 05 квітня 2024 року. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 701/167/18-ц, від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц які суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи наведені законодавчі норми та обставини справи, суд приходить до висновку про те, ПрАТ «СК «Еталон» відповідно до положень п.п. 38.1.1 п.38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає стягненню завдана шкода в розмірі 16012,84 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ПрАТ «СК «Еталон» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Однак, доказів, які б підтверджували понесення позивачем зазначених витрат суду не надав, відтак, суд вважає, що його вимога у цій частині не підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: partial