Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому зазначив, що за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.03.2018 року по справі №682/593/18 сплачує на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 01.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття дитини. 04.05.2018 року Славутським відділом державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження 56308725 про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] 09 січня 2020 року він уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 1 від 09.01.2020 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . [INFO] від даного шлюбу народилась дочка [PERSON] . 09.10.2023 року Коростенським міськрайонним судом видано судовий наказ у справі №279/5693/23 про стягнення з нього на користь відповідача [PERSON] , аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. 20.10.2023 року Коростенським ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрито виконавче провадження № 73109482. На день звернення до суду з позовною заявою він сплачує аліменти в розмірі 1/2 від усіх своїх доходів. Суд, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, враховує відомості, заявлені заявником. Разом з тим, відповідач позбавлений можливості висловити свою позицію щодо поданої заяви про видачу судового наказу. Особливістю наказного провадження є розгляд заяви про видачу судового наказу без проведення судового засідання і повідомлення заявника і боржника, що фактично позбавляє боржника можливості висунути свої заперечення та аргументи, в тому числі щодо наявності у нього інших утриманців. Саме тому ч. 7 ст. 170 ЦПК України передбачає право боржника у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За змістом даної норми зменшення розміру аліментів можливе не тільки у випадку зміни матеріального або сімейного стану боржника, а й у зв`язку із неврахуванням судом при видачі судового наказу матеріального або сімейного стану боржника, чи інших обставин, які впливають на визначення розміру аліментів. Так, на утриманні позивача перебуває двоє дітей й суд першої інстанції, видаючи судовий наказ про стягнення з останнього аліментів не розглядав питання його сімейного стану та не враховував кількість дітей, що перебуває на його утриманні. Відповідач [PERSON] знала про наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу і навмисно не вказала в заяві про видачу судового наказу про наявність на утриманні ще однієї дитини, ввівши цим суд в оману. Враховуючи, що відповідно до положень ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме; зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 273 Сімейного кодексу України, яка регламентує зміну розміру аліментів та звільнення від їх сплати, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення, так і у бік покращення. Системний аналіз приписів статей 181, 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У ст.192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими, і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як вбачається із правового аналізу зазначених норм, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, необхідно з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~За двома виконавчими документами з нього на користь відповідачів на утримання двох малолітніх дітей проводиться стягнення: 1/4 + 1/4 = 1/2 частин його заробітку, що суперечить вимогам ч. 5 ст.183 Сімейного кодексу України. Вказує, що банківських вкладів, нерухомого та рухомого майна на праві власності у нього немає, заробітна плата, яку він отримує на ТДВ «Коростенський щебзавод», являється єдиним джерелом його існування, аліментні виплати на двох дітей, забезпечення всіх необхідних та базових потреб життєдіяльності, придбання ліків, оплата комунальних послуг фактично не залишають йому коштів на існування. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу від 09.10.2023 року у справі №279/5693/23 виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, та на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу від 13.03.2018 року у справі №682/593/18 виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з моменту подачі позовної заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення дітьми повноліття. 07.08.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву та позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідачів та була отримана відповідачем [PERSON] 16.08.2024 року. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи, не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушив спір щодо зменшення аліментів які стягуються з нього на користь відповідачів на підставі судових рішень. На підтвердження зазначеної обставин до позовної заяви додав копію судового наказу у справі №682/593/18 , який не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить необхідних відміток для судового рішення, яке набрало законної сили і взято з ЄРДР, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати осіб, які є учасниками зазначеної справи. 09.10.2023 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ в цивільній справі №279/5693/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Отже, як на підставу своїх вимог позивач зазначає про зміну свого сімейного стану та стягнення аліментів на дитину від другого шлюбу. \~ \~ \~ \~Разом з тим, зменшення або збільшення розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду і закон не передбачає такої можливості лише за наявності зміни сімейного стану платника аліментів без врахування обставин, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. \~ \~ \~ \~Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. \~ \~ \~ \~Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, про що також зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13. Розмір аліментів, який, як зазначає позивач, стягується з нього за судовими рішеннями відповідає вимогам сімейного законодавства, а зменшення зазначеного розміру, без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , і суперечитиме інтересам дітей. Обидві дитини, як від першого так і від другого шлюбу позивача, мають право на гідне та забезпечене життя, а їх батько, у свою чергу, який є людиною працездатного віку, зобов`язаний брати участь у забезпеченні їх благополуччя. Одночасно враховується, що обов`язок утримувати спільну дитину від другого шлюбу є рівною мірою обох батьків. При цьому також ураховується, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження на того з батьків, з ким проживає дитина, у зв`язку з чим з`являється певний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє з батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на відповідача [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає окремо від позивача. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доводи, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Саме по собі утримання аліментів з позивача на двох неповнолітніх дітей у загальному розмірі 1/2 частки доходу не може бути підставою для зменшення аліментів у розумінні положень ст.192 СК України. \~ \~ \~ \~Позивач спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу своїм дітям. При вирішенні цього спору слід насамперед враховувати інтереси неповнолітньої дитини та її право на достатній рівень матеріального забезпечення. \~ \~ \~ \~Отже, розглянувши справу в межах заявлених вимог, з урахуванням поданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач належними, достатніми, допустимими та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану, внаслідок якого він не спроможний сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі, визначеному судовими рішеннями. Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного суду, висловленою у постановах від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Outcome: dismissed