Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У березні 2024р. представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] попередньої оплати у розмірі 523 827,00 грн., 147 299,99 грн. - пеню та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11.05.2023р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір поставки № 11/05-23. Загальна вартість товару визначається вартістю поставлених товарів, та на момент його підписання склала 514 807,20 грн. Оплата товару здійснюється на наступних умовах - 100% загальної вартоссті товару. На виконання умов договору позивач 31.05.2023р. здійснив оплату товару в повному обсязі, а саме 523 827,00 грн., що включає 514 807,20 грн. за товар та 9 000,00 грн. за транспортні витрати на доставку товару. З приписів п. 4.2 договору поставка товару мала відбутися до 14.06.2023р. (якщо приймати до уваги строк поставки 10 робочих днів) або до 21.06.2023р. (якщо приймати до уваги строк поставки 15 робочих днів) з моменту оплати. В той же час, у розписці від 31.05.2023р. відповідач зобов язався поставити товар позивачу в строк до 06.07.2023р. Однак, незалежно від того, що позивачем сплачено 100% загальної вартості товару, в жоден строк зазначений станом на 18.03.2024р. відповідачем так і не виконано свій обо`вязок з поставки товару відповідно до договору № 11/05-23. У зв`язку з чим вимушений звернутися до суду. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2024 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадженян та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.07.2024р. закрито підготовче судрве засідання. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився про день,час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Надав письмові пояснення в яких просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що положеннями договору не передбачено отримання відповідачем від позивача коштів за розпискою в якості виконання зобов`язань позивачем, та зокрема суми у розмірі 523 827.00 грн. У договорі містяться реквізити відповідача для здійснення позивачем розрахунку за товар. Будь-яких доказів, які в розумінні законодавства підтверджували б плату позивачем коштів на рахунок відповідача до суду не було надано. Також не було надано додатколвих угод до договору, підписаних сторонами, щодо проведення розрахунків між ними, а також у самому договорі відсутні будь-які відомості та записи щодо підтвердження розрахунку між сторонами. Строк дії договору діє до повного виконання сторонами своїх зобов `язань. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.05.2023р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поставки № 11/05-23. Відповідно до п. 3.1; 3.2 договору вартість товару визначається з додатку № 1 до цього договору. Загальна вартість цього договору визначається вартістю поставлених товарів, та на момент його підписання становить 514 807,20 грн. Оплата товару здійснюється на наступних умовах 100 % загальної вартості товару. Відповідо до п. 4.1 договору поставка товару продавцем покупцю здійснюється однією або окремими партіями після отримання продавцем оплати згідно п.3.3 цього договору та за умови підтвердження покупця про готовність прийняти товар. Без наявності цього підтвердження відвантаження товару не здійснюється. Поставка товару здійснюється на об`єкт покупця за адресою: [ADDRESS] , упродовж 10 робочих днів з моменту підтвердження покупця про готовність прийняти товар. Відповідно до п. 4.2 договору поставка товару здійнюється продавцем упрдовж 15-ти робочих днів з моменту здійнення покупцем оплати, згідно п.3.3 цього договору. Відповідно до розписки від 31.05.2023р. ФОП [PERSON] отримав від [PERSON] кошти у сумі 13 700 доларів США, що еквівалентні сумі 523 807,00 грн., що складається з 514 807,20 грн. за товар та 9 000,00 грн. за транспортні витрати на доставку товару. Гроші були отримані відповідачем для внесення на особовий рахунок ФОП. Товар зобов`язується поставити в місячний термін, а саме 06.07.2023р. Відповідно до ч. 1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що позивачем виконано договірні зобов`язання щодо попередньої оплати товару у розмірі 100% .Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи ропискою відповідача.. Доказів поставки відповідачем позивачу товару у строки, матеріали справи не містять. Такі докази відповідач не подав, як і докази повернення попередньої оплати позивачу. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом-ч. 6 ст.81 ЦПК України. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, заявлена позивачем заборгованість відповідача в сумі 523 827,00 грн. попередньої оплати за товар підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована, і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За умовами п. 6.1 договору, у разі порушення строків поставки за цим договором продавець, на вимогу покупця, сплачує покупцеві неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення. За несвоєчасне повернення попередньої оплати в сумі 534870 грн. у строки, визначені у п. 6.1 договору, позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 147 299,99 грн. за період з 14.06.2023 до 18.03.2024. Оскільки відповідач не подав доказів повернення попередньої оплати у визначений п. 6.1 договору строк, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 147 299,99 грн. пені. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження зазначених витрат позивач надав суду копії договору про надання правничої допомоги № 58/23 від 29.12.2023 укладеного між [PERSON] та адвокатом Прокоф`євим Б.І.; детальний опис робіт (наданих послуг) від 18.03.2024р.; квитанція № 091349 про оплату послуг відповідно до договору № 58/23 від 29.12.2023 на суму 15 000,00 грн. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 711,27 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved