Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту належності документа, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в обґрунтування\~якої зазначила, що 02.08.2024 отримала з ГУ ПФУ в Миколаївській області рішення про відмову в призначенні пенсії, яке мотивоване тим, що у дипломі №042002 від 20.11.1982 р. зазначено по батькові « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що на момент оформлення та видачі диплому №042002 від 20.11.1982 р. по батькові у її свідоцтві про народженні та паспорті громадянки СРСР російською мовою було вказано як « [PERSON] », а тому в дипломі вказали по батькові « [PERSON] », що відповідало свідоцтву про народження та паспорту громадянина СРСР, однак не відповідає по батькові у її паспорті громадянина України, який вона отримала у 2000 році на заміну паспорта громадянина СРСР. Крім того, заявниця зазначає, що Державний професійно-технічний навчальний заклад «Регіональний центр професійної освіти ресторанно - готельного, комунального господарства, торгівлі та дизайну» підтвердив довідкою №440, що вона дійсно навчалася в Харківському професійному торговому училищі за спеціальністю «Продавець бак.-кондитерських та гастрономічних товарів», на денній формі навчання, диплом № [NUMBER] з 01.09.1981 р. по 30.06.1982 р. Допущена у дипломі помилка у написанні по батькові порушує права заявниці на зарахування вказаного пенсійного стажу та на призначення пенсії. Оскільки усунути зазначену помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності диплому, неможливо, тому заявниця звернулася до суду з цією заявою, в якій просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що диплом № [NUMBER] від 20 листопада 1982 року, виданий Бойко Наталії Кузьминічні в тому, що вона 01 вересня 1981 року вступила в Харківське професійне технічне торгове училище і 30 червня 1982 року закінчила повний курс технічного училища, належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що повідомлено учасників справи. Запропоновано заінтересованій особі надати пояснення щодо заяви. Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надало пояснення щодо заяви, в яких, посилаючись на те, що факт належності диплому №042002 від 20.11.1982 впливає на пенсійне забезпечення заявника, просило взяти пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до уваги при розгляді справи по суті. В судове засідання учасники справи не з`явилися, представник заявника та представник заінтересованої особи надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня1963 року м. Харкові народилася (російською мовою) « [PERSON] », народилася батьками якої зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). 20\~листопада 1982\~року [PERSON] видано Диплом № 042002 від 20 листопада 1982 року, в якому зазначено, що вона 01 вересня 1981 року вступила в Харківське професійне торгове училище і 30 червня 1982 року закінчила повний курс технічного училища за спеціальністю «продавець бак.-кондитерських та гастрономічних товарів» (а.с. 11). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 03.09.1983, виданого Малоданилівською селищною радою Дергачівського району, (рос.) « [PERSON] » уклала шлюб з (рос) « [PERSON] », про що зроблено актовий запис № 75, після укладення шлюбу наречена змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). [INFO] [PERSON] , [INFO] , видано паспорт громадянина України, серія [NUMBER] , в якому зазначено по батькові « [PERSON] » (а.с. 6-7). Згідно з Довідкою № 440 від 26 липня 2024 року, виданою заступником директора з навчально-виробничої роботи в.о. директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Регіональний центр професійної освіти ресторанно - готельного, комунального господарства, торгівлі та дизайну», [PERSON] дійсно навчалася в Харківському професійному торговому училищі (дані про перейменування додаються) за спеціальністю «Продавець бак.-кондитерських та гастрономічних товарів», на денній формі навчання, диплом №042002 з 01.09.1981 р. по 30.06.1982 р. (а.с. 4). 02 серпня 2024 року [PERSON] отримала з ГУ ПФУ в Миколаївській області рішення про відмову в призначенні пенсії від 02 серпня 2024 року №047150022970, в якому серед іншого зазначено, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.0.1981 до 30.06.1982, оскільки у дипломі № [NUMBER] від 20.11.1982 р. зазначено по батькові - « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним заявниці « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Пунктом 2.1. Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу). Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.\~293\~ЦПК України\~окреме провадження\~-\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України). У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення юридичних фактів, зокрема факту належності документа, можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17. З матеріалів справи вбачається, що факт, який просить встановити заявник, має породжує юридичні наслідки, оскільки з його встановленням пов`язане виникнення права на пенсійне забезпечення заявника відповідно до Закону України № 1058-ІV, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, і встановлення цього факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки внаслідок встановлення цього факту буде лише підтверджено страховий стаж заявника за період з 01.09.1981 до 30.06.1982. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, які відповідають як критеріям належності, допустимості та достовірності кожен окремо, так і достатності та взаємозв`язку у їх сукупності, судом встановлено і не викликає сумніву той факт, що диплом № [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується відповідністю анкетних даних заявниці (прізвище, ім`я та по батькові, дата народження), які зазначені у паспорті громадянина України, свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб, анкетним даним, зазначеним у дипломі. На переконання суду, розбіжність у написанні по батькові заявниці у дипломі № [NUMBER] та паспорті (« [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно) зумовлена тим, що на момент оформлення та видачі диплому № [NUMBER] , а саме 20 листопада 1982 року, по батькові заявниці у свідоцтві про народженні та паспорті громадянки СРСР було вказано російською мовою як « [PERSON] », а тому в дипломі вказали по батькові « [PERSON] », що відповідало свідоцтву про народження та паспорту громадянина СРСР. При цьому, Довідкою № 440 остаточно підтверджено, що диплом № [NUMBER] був виданий і належить саме [PERSON] . З урахуванням викладеного, враховуючи, що факт належності диплому №042002 від 20.11.1982 [PERSON] , встановлений судом на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, має юридичне значення, оскільки впливає на пенсійне забезпечення заявника, суд задовольняє заяву [PERSON] про встановлення факту належності документа у повному обсязі.

Outcome: approved