Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Адвокат Білик Романна Олегівна в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить: визнати автомобіль марки «RENAULT SCENIC» сірого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1461 см.куб. спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] ; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 92616,50 грн. за частину вартості спірного автомобіля марки «RENAULT SCENIC» сірого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] . Позовні вимоги мотивує тим, що 24.09.2016 у виконавчому комітеті Новояричівської селищної ради Кам`янко-Бузького району Львівської області зареєстровано шлюб між сторонами. В даному шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області від 04.07.2023 року шлюб між сторонами розірвано. За час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль марки «RENAULT SCENIC» сірого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1461 см.куб., який було зареєстровано за відповідачем 17.06.2021 року в територіальному центрі №4649. Після розірвання шлюбу вказаний автомобіль залишився у володінні відповідача. Відповідно до висновку №130 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертиз з визначення середньої ринкової вартості, ринкова вартість автомобіля марки «RENAULT SCENIC», державний номерний знак [NUMBER] на момент огляду - 23.10.2023 становить 185232,31 грн.. Огляд транспортного засобу 23.10.2023 було проведено судовим експертом Галамай Б.І. за участі відповідача - [PERSON] . Однак, станом на сьогоднішній день сторони не можуть дійти спільної згоди щодо визначення між ними, як співвласниками, розміру часток права власності на наведене вище майно. Спірне майно зареєстровано за відповідачем, перебуває у його користуванні. Таким чином, враховуючи, що вищевказане майно набуте сторонами за час шлюбу, то таке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Майно, яке позивач просить залишити за нею після розподілу це частини автомобіля марки «RENAULT SCENIC» сірого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] , який зареєстрований 17.06.2021 в територіальному сервісному центрі №4649, але зважаючи на неподільність транспортного засобу позивач просить стягнення компенсації на свою користь. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 03.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 21.11.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивачки грошової компенсації в розмірі 92616,50 грн. за частину вартості спірного автомобіля, мотивуючи тим, що не заперечує проти поділу спільного майна подружжя, однак категорично не погоджується з розміром грошової компенсації заявленої позивачкою. Заявлений розмір грошової компенсації позивачка обґрунтовує висновком №130 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи з визначенням середньої ринкової вартості від 30.10.2023, у якому зазначено, що вартість спірного автомобіля становить 185232,31 грн. Однак, така вартість автомобіля є завищеною та не відображає дійсну ринкову вартість. Спірний автомобіль було придбано 17.06.2021 за 115000,00 грн., а відтак об`єктивно вартість автомобіля придбання спірного автомобіля після двох років експлуатації , збільшення пробігу та погіршення його технічних характеристик, не може бути більшою 70000,00 грн. Також зазначає, що висновок №130 від 30.10.2023 не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3505/5. Зокрема станом на дату проведення експертизи - 30.10.2023 наявність кваліфікації судового експерта підтверджено Свідоцтвом, щодо якого зазначено строк дії, що минув 30.01.2022. Крім того, як вбачається із висновку №130 від 30.10.2023 для порівняння були взяті відомості лише щодо одного транспортного засобу та при встановленні ринкової вартості автомобіля не брався до уваги коефіцієнт коригування ринкової вартості ДТЗ за величиною пробігу, що не відповідає положення законодавства. У зв`язку із вищенаведеними обставинами, що викликають об`єктивні сумніви щодо правильності здійснення розрахунку ринкової вартості спірного автомобіля, він 17.11.2023 звернувся до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою про проведення транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) екпертизи колісного транспортного засобу марки «RENAULT SCENIC», державний номерний знак [NUMBER] на вирішення якого поставлено наступне питання: Яка ринкова вартість колісного транспортного засобу «RENAULT SCENIC», державний номерний знак [NUMBER] , сірого кольору, 2006 року випуску, кузов номер [NUMBER] станом на дату проведення оцінки? Однак станом на дату подання відзиву ще відсутній висновок експерта за результатами проведення вказаної експертизи. А відтак вважає, що заявлений позивачкою розмір грошової компенсації в розмірі 92616,50 грн. за частину вартості спірного автомобіля є завищеним, а також заявлений на підставі доказу, що містить обґрунтовані недоліки. 08.03.2024 представником відповідача адвокатом Терелецькою І.І. долучено висновок експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно заяви [PERSON] №4886-Е від 21.02.2024 року, який складений судовим експертом Львівського науково-дослідного Інституту судових експертиз Романяк А.М.. Ухвалою підготовчого судового засідання від 18.03.2024 справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з мотивів наведених в позовній заяві. Просили стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору, за проведення експертизи та на правову допомогу, заявивши, що докази понесених витрат будуть надані суду на протязі п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні частково заперечили позовні вимоги, а саме в частині стягнення на користь позивачки грошової компенсації в розмірі 92616,50 грн. за частину вартості спірного автомобіля, з мотивів наведених у відзиві на позов Просили стягнути з позивача витрати за проведення експертизи. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області від 04.07.2023 у справі №446/1384/23 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 24.09.2016 виконавчим комітетом Новояричівської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис №08. Під час державної реєстрації розірвання шлюбу позивачці відновити прізвище « [PERSON] » (а.с.8-10). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2017 року (а.с.11). За час перебування сторін у шлюбі [PERSON] 17.06.2021 набув у власність автомобіль марки RENAULT SCENIC, сірого кольору, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1461 см.куб., державний номерний знак [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.77), листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області №6-153/Аз від 07.07.2023 (а.с.13-14) та витягом з аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України (а.с.12), з яких видно, що даний транспортний засіб належить на праві власності [PERSON] . Як вбачається із листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях №Т-30-1/Аз від 30.11.2023, який адресований адвокату Ірині Терлецькій, відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 27.11.2023 транспортний засіб RENAULT SCENIC, кузов № [NUMBER] , 2006 року випуску, сірого кольору, 17.06.2021 зареєстровано за громадянином [PERSON] за договором купівлі-продажу укладеному в ТСЦ №4649, вартість автомобіля при цьому становила 115000,00 грн., при цьому присвоєно державний номерний знак [NUMBER] (а.с.98, 100). Вказане також підтверджується копією довіреності від 12.08.2020 (а.с.99, 101) та копією договору купівлі-продажу транспортного засобу «RENAULT SCENIC», державний номерний знак [NUMBER] від 17.06.2021, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) (а.с.98 на звороті, 101 на звороті). Відповідно висновку експерта №130 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи з визначенням середньої ринкової вартості згідно адвокатського запиту Р.Білик, складеного 30.10.2023 судовим експертом [PERSON] , ринкова вартість автомобіля «RENAULT SCENIC», 1,5 dCI 5dr 6MT, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] на момент огляду 23.10.2023 року становить 185232,31 грн. (а.с.15-53). Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи №4886-Е від 21.02.2024, ринкова вартість автомобіля RENAULT SCENIC», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , станом на момент проведення експертизи, без врахування аварійних пошкоджень становить 144000,00 грн. (а.с.140-155). Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого. Відповідно до приписів частини 1 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч.1 ст.68 СК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) підтверджено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Судом встановлено транспортний засіб автомобіль марки «RENAULT SCENIC», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] придбаний під час на перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Відповідач не оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на це майно. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання автомобіля марки «RENAULT SCENIC» сірого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача грошової компенсації в розмірі 92616,50 грн. за частину вартості спірного автомобіля марки «RENAULT SCENIC», державний номерний знак [NUMBER] , суд зазначає наступне. За змістом частини 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 372 ЦК України. Відповідно до положень статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Згідно з приписами частини 1 та 2 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони не домовились щодо розміру грошової компенсації за частину вартості спірного автомобіля марки «RENAULT SCENIC», державний номерний знак [NUMBER] , та кожна із сторін наполягає на тій сумі компенсації, що відповідає вартості спірного автомобіля, встановленій у наданому нею висновку експерта. Як вказано вище, на підтвердження позовних вимог та заперечень що ринкової вартості спірного автомобіля стороною позивача долучено висновок експерта №130 від 30.10.2023, а стороною відповідача долучено висновок експерта №4886-Е від 21.02.2024, між якими розбіжність щодо ринкової вартості спірного автомобіля становить 41232,31 грн. (185232,31 грн. - 144000,00 грн. = 41232,31 грн.). При цьому, суд критично ставиться до твердження представника відповідача про те, що висновок №130 від 30.10.2023 року не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3505/5, з огляду на таке. Вимоги до висновку експерта визначені в статті 102 ЦПК України. Так, згідно ч.1 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч.3 ст.102 ЦПК України). Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи (ч.4 ст.102 ЦПК України). Відповідно до ч.6 ст.102 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч.7 ст.102 ЦПК України). Правові засади здійснення судової експертизи визначає Закон України «Про судову експертизу». Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»). Відповідно до\~положень ст.10\~Закону України\~«Про судову\~експертизу»,\~судовими експертами\~можуть бути\~особи,\~які мають\~необхідні знання\~для надання\~висновку з\~досліджуваних питань. Судовими\~експертами державних\~спеціалізованих установ\~можуть бути\~фахівці,\~які мають\~відповідну вищу\~освіту,\~освітньо-кваліфікаційний\~рівень не\~нижче спеціаліста,\~пройшли відповідну\~підготовку та\~отримали кваліфікацію\~судового експерта\~з певної\~спеціальності. До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Одночасно, правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні визначає Закон «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до статті 2 вказаного Закону, оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому. Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Стаття 9 Закону визначає, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. До таких нормативно-правових актів відноситься, зокрема, Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 1074/8395 в редакції Наказу від 24.05.2022 № 2060/5/496. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (пункт 1.3.). Оцінка КТЗ\~передбачає урахування\~технічних,\~технологічних характеристик\~та особливостей\~об`єкта\~оцінки,\~умов його\~експлуатації,\~обслуговування та\~зберігання,\~технічного стану\~на підставі\~відповідної технічної,\~довідкової,\~облікової документації\~та обстежень. Виходячи з мети оцінки здійснюються всі процедури в межах методів оцінки, визначених цією Методикою. У разі визначення неринкової бази оцінки звіт (акт) чи висновок має містити перелік можливих обмежень щодо застосування результатів оцінки (п.4.1, 4.2 Методики). За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта) (п.4.3 Методики). У звіті\~(акті)\~або висновку\~експерта про\~оцінку КТЗ\~зазначається така\~інформація: а)\~повне найменування\~суб`єкта\~оціночної діяльності,\~його місцезнаходження,\~телефон (факс),\~номер та\~термін дії\~сертифіката суб`єкта\~оціночної діяльності; б)\~дата надходження\~матеріалів для\~оцінки і\~дата підписання\~звіту (акта),\~висновку; в)\~найменування юридичної\~особи або\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~фізичної особи,\~яка призначила\~(замовила)\~оцінку КТЗ; г)\~питання (завдання),\~що поставлені\~перед оцінювачем\~(експертом)\~(мета\~оцінки); ґ)\~назва об`єкта\~(об`єктів),\~представленого для\~оцінки; д)\~найменування юридичної\~особи (прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~фізичної особи),\~місцезнаходження (місце\~проживання)\~власника майна\~та його\~майнові права\~на КТЗ; е)\~відомості про\~фізичну особу,\~що здійснює\~оцінку КТЗ:\~посада,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~освіта,\~спеціальності (загальна\~й оціночна\~за напрямом\~програми базової\~підготовки),\~стаж роботи\~за цими\~спеціальностями,\~учений ступінь\~і вчене\~звання (за\~наявності),\~номер,\~дата видачі\~кваліфікаційного свідоцтва\~та посвідчення\~про підвищення\~кваліфікації; є)\~інформація,\~що має\~значення для\~виконання оцінки,\~з посиланням\~на джерела\~її отримання; ж)\~клопотання оцінювача,\~експерта про\~надання додаткових\~матеріалів,\~результати їх\~розгляду (якщо\~це мало\~місце); з)\~перелік використаних\~довідкових джерел\~інформації,\~літератури із\~зазначенням основних\~бібліографічних даних\~(найменування,\~автори,\~місце та\~рік видання); и)\~дані про\~час та\~місце проведення\~огляду КТЗ\~оцінювачем (експертом); і)\~відомості про\~осіб,\~які брали\~участь в\~огляді об`єкта\~оцінки,\~якщо їх\~участь обумовлена\~призначенням оцінки\~або договором\~про виконання\~оцінки; ї)\~ідентифікаційні дані\~КТЗ відповідно\~до свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~(технічного\~паспорта)\~або з\~копій цих\~документів; й)\~показання одометра\~(тахографа)\~КТЗ або\~лічильника мотогодин\~(за\~наявності); к)\~результати візуального\~огляду щодо\~відповідності (невідповідності)\~номерів кузова,\~шасі,\~інших складових\~частин записам\~у свідоцтві\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~(технічному\~паспорті)\~або в\~інших документах; л)\~відомості про\~комплектність та\~укомплектованість КТЗ; м)\~відомості про\~склад оновлених\~складників КТЗ,\~інформаційні ознаки\~виконаного відновлювального\~ремонту,\~інші обставини,\~які мають\~значення для\~розв`язання\~поставлених питань; н)\~відомості про\~виявлені під\~час огляду\~дефекти,\~пошкодження,\~а також\~обґрунтування засобів\~і обсягу\~відновлювальних робіт\~з їх\~усунення чи\~інших способів\~урахування дефектів; о)\~перелік обмежень\~щодо застосування\~результатів оцінки\~та припущення,\~у межах\~яких проводилася\~оцінка; п)\~викладення змісту\~використаних методичних\~підходів,\~методів,\~оціночних процедур\~та відповідних\~розрахунків; р)\~висновок про\~вартість майна\~або висновок\~про результати\~автотоварознавчої експертизи\~(експертного\~дослідження); с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження. Досліджений в судовому засіданні Висновок експерта №130 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи з визначенням середньої ринкової вартості, складений 30.10.2023 судовим експертом Галамай Б.І., за формою та змістом відповідає вищенаведеним положенням процесуального закону та вимогам Методики. Крім того, як вбачається із долученої до висновку автотоварознавчої експертизи №130 від 30.10.2023 копії свідоцтва Міністерства юстиції України №358, яке видане [PERSON] , останньому рішенням кваліфікаційної палати Центрального експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерства юстиції України від 27.01.2022 присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за спеціальністю 12.2. визначення вартості колісних транспортних засобів та розмір збитку, завданого власнику транспортного засобу, Дійсне до 27.01.2025 (а.с.42). Також долучено копію сертифікату №366/21 суб`єкта оціночної діяльності, від 13.05.2021, з якої видно, що ТзОВ фірмі «Експертиза» надано дозвіл на практичну оціночну діяльність в наступних напрямках, 1. Оцінка суб`єктів у матеріальній формі. 2. Оцінка колісних транспортних засобів. Строк дії з 13.05.2021 до 13.05.2024 (а.с.47). З урахуванням наведеного вище, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що Висновок експерта №103 від 30.10.2023складений експертом, термін дії свідоцтва якого про присвоєння кваліфікації на визначення вартості КТЗ закінчився. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц зазначено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість (Постанова Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №\~402/849/18 (провадження № 61-8383св19). В постанові Верховного Суду від 06 квітня2023 року у справі № 199/291/21, суд зазначив, що сторони у справі подали до суду висновки експертів, якими визначено різну вартість спірного майна. Разом з тим сторони не скористалися наданим їм процесуальним законом правом на звернення до суду з клопотанням про призначення судової експертизи з метою вирішення заявлених позовних вимог, зокрема, визначення дійсної вартості спільного сумісного майна подружжя. За відсутності належних та допустимих доказів, які підтверджують дійсну вартість спільного сумісного майна подружжя на час розгляду справи, суд був позбавлений можливості стягнути компенсацію за відхилення від рівності часток подружжя. Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування певних стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанова Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 757/15585/20). Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, який у рішенні у справі "Дж. К." та інші проти Швеції" зазначив, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отож, враховуючи наявну розбіжність у наданих сторонами висновках щодо вартості спірного автомобіля, зважаючи на те, що сторонами під час розгляду справи не подано достатніх доказів, які б підтверджували дійсну вартість спірного автомобіля на час розгляду справи в суді, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 92616,50 грн. за частину вартості спірного автомобіля марки «RENAULT SCENIC», сірого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] , у зв`язку із недоведеністю розміру позовних вимог. Окремо слід\~відзначити те,\~що незважаючи\~на процесуальній\~обов`язок сторін\~доведення перед\~судом обставин,\~на які\~вони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~жодна із\~сторін не скористалася наданим їм процесуальним законом правом на звернення до суду з клопотанням про призначення повторної або комісійної судової експертизи з метою визначення дійсної вартості спільного сумісного майна подружжя. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У п.36 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Оскільки позов містив позовні вимоги (основну та похідну), які задоволено часткового, та точно визначити пропостійність судового збору задовленій частині позовних вимог неможливо, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн. Згідно приписів\~ст.\~133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать в\~тому числі\~витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Як вбачається із платіжної інструкції №0.0.3267763551.1 від 23.10.2023 за проведення автотоварознавчої експертизи №130\~від 30.10.2023\~року [PERSON] \~було сплачено\~ТзОВ фірма\~«Експертиза» 5000 грн. (а.с.54). Як видно\~із квитанції\~№8ТОН-ОВХО-6СА5-8668\~від 17.01.2024\~року за\~проведення транспортної\~товарознавчої експертизи\~№4886-Е\~від 21.02.2024року\~ [PERSON] було\~сплачено Львівському\~науково-дослідному\~Інституті судових\~експертиз 5735,52 грн. (а.с.115). Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача різницю понесених витрат за проведення експертизи у розмірі 367,76\~грн.,\~виходячи з\~розрахунку (5735,52 грн. (понесені витрати на проведення експертизи відповідачем ) - 5000 грн.(понесені витрати на проведення експертизи позивачем) = 735,52 : 2 (часткове задоволення позовної вимоги = 367,76 грн.).

Outcome: approved