Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Васильцова О.М. звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 26.06.2019 приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком В.С., зареєстрованого в реєстрі за №881 про стягнення з боржника, яким є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» (код ЄДРПОУ 34186061) заборгованість в розмірі 35 459,58 грн; стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (код ЄДРПОУ 34186061) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), безпідставно стягнуті грошові кошти у розмірі 12757,76 грн. по виконавчому провадженню ВП №59541556, згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2019; стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (код ЄДРПОУ 34186061) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1816,80 грн. та витрати на правничу допомогу, у сумі 3 500,00 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що громадянка [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) являється працівником Приватного акціонерного товариства «Оріль-Лідер» (код ЄДРПОУ 24426809), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Єлизаветівка, вулиця Хмельницького, будинок 1. У грудні 2023 року на адресу ПРАТ «Оріль-Лідер», де працює позивач, надійшла Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню ВП №59541556 від 15.07.2019, винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною, відповідно до якої за виконавчим написом №881 виданого 26.06.2019, про стягнення з боржника, заробітної плати [PERSON] . Із зазначеної Постанови, [PERSON] стало відомо про існування щодо неї виконавчого провадження ВП №59541556 від 15.07.2019 з примусовим виконанням виконавчого напису №881 виданого 26.06.2019 приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк В.С., про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 35 459,58 грн. Зауважує, що жодної постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни ані про відкриття провадження, ані про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню ВП №59541556 від 15.07.2019, позивач не отримувала. В подальшому [PERSON] , для отримання консультації щодо захисту своїх прав та інтересів звернулась до адвоката Васильцової О.М., між якими було укладено договір про надання правничої допомоги №26 від 27 березня 2024 року. Для отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59541556 від 15.07.2019 та колії виконавчого напису №881 виданого 26.06.2019, адвокатом позивача, [PERSON] було направлено адвокатський запит №28/03/2024-48 від 28.03.2024 до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Т.Л. Інформацію та копії документів, про які зазначено в адвокатському запиті №28/03/2024-48 від 28.03.2024, не було надано приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Павелків Т.Л. Також зазначає, що жодних телефонних дзвінків чи письмової вимоги щодо погашення заборгованості перед АТ «Банк Форвард» на адресу позивача не надходило. Із зазначеної суми заборгованості, яка вказана в Постанові приватного виконавця, не можливо зрозуміти період її нарахування, її складові частини, а саме де тіло кредиту, де відсотки тощо. Окрім того, з наявністю заборгованості в розмірі 35 459,58 грн. [PERSON] не згодна. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172. Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вимагалося обов`язкового нотаріального посвідчення таких договорів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, що набрала законної сили 22 лютого 2017 року, постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, постанова КМУ від 26 листопада 2014 року № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року. Виконавчий напис №881 виданого 26.06.2019, який оспорює позивач, було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2024 року було задоволено заяву [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Васильцова Ольга Миколаївна, про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 59541556, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса ІМНО Київської\~області Кондратюк\~В.С.\~ від 26.06.2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 881 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк\~Форвард» заборгованість в розмірі 35459,58 грн. (а.с.41-42) Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.40). Представник АТ\~«Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначено, що на підставі рішення Правління НБУ від 07.03.2023 № 90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.03.2023 №276 «Про початок процеси ліквідації АТ «БАНК ФОРВАРД» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» строком на три роки з 08 березня 2023 року до 07 березня 2026 року. 25 лютого 2020 року між Банком та ТОВ «СМАРТФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги боргових зобов`язань № 25/02/20, за яким право вимоги боргового зобов`язання за кредитним договором до боржника [PERSON] (код РНОКПП [NUMBER] ) відступлено на користь нового кредитора - ТОВ «СМАРТФІНАНС». (а.с.45) Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Васильцової О.М. про витребування доказів. (а.с.52) Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року залучено до участі у справі, у якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТФІНАНС». (а.с.57) Представник ТОВ ««СМАРТФІНАНС» Дрозд О.М. надав до суду відзив на позовну заяву в якому, посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про електронну комерцію», просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. (а.с.65-70) Позивач [PERSON] та її представник адвокат Васильцова О.М. в судове засідання не з`явились, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л.\~в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. \~про відкриття виконавчого провадження ВП №59541556 від 15.07.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №881 виданого 26.06.2019 року приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк В.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 35459,58 грн.(а.с.29). Згідно виписки за картковим рахунком клієнта за період з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року (а.с.30-31), виписки за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2024 по 28.02.2024 року (а.с.32-33), виписки за картковим рахунком клієнта за період з 01.03.2024 року по 27.03.2024 року (а.с.34-35) з позивача [PERSON] списуються грошові кошти на підставі постанови приватного виконавця Павелків Т.Л. у виконавчому провадженні № 59541556 з виконання виконавчого напису № 881, виданого 26.06.2019 року. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Кондратюк В.С. не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізналася після вчинення нотаріусом виконавчого напису, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з Акціонерного товариства\~«Банк Форвард» на користь позивача стягнутих з її заробітної плати коштів в розмірі 12757,76 грн. суд виходить з наступного. Згідно Постанови Верховного Суду від 12.11.20 року у справі № 200/3452/17 - справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Відповідно до ч. 1\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В даному випадку, правовою підставою набуття відповідачем коштів утриманих з заробітної плати позивача став спірний виконавчий напис нотаріуса реєстр. № 881 від 26.06.2019 року, який виконанню не підлягає. Таким чином, у даному випадку сума коштів, які АТ «Банк\~Форвард» набуло без достатньої правової підстави складає 12757,76 грн., які були утриманні із заробітної плати позивача на їх користь та підлягають стягненню на користь позивача. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви, оскільки приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису про стягнення заборгованості не переконався у безспірності заборгованості та отриманні боржником повідомлення про порушення основного зобов`язання від кредитора. Вирішуючи спір в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. \~За приписами п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Частиною 1\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.\~\~ Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.\~\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що понесені позивачем витрати підтверджені належними доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат про сплату судового збору в розмірі 1816,80 гривень, та витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, в розмірі 3500,00 грн.

Outcome: approved