Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

В липні 2024 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності її померлої матері [PERSON] державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 751045 від 24 липня 2006 року та серії ЯА № 931777 від 24 грудня 2007 року, посилаючись на те, що при оформлені вказаних державних актів помилково було записано прізвище власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Визнання факту належності спадкодавці [PERSON] державних актів на право власності на землю має для неї юридичне значення для реалізації особистих спадкових (майнових) прав. Представник заявника подав до суду заяву, в якій підтримав подану заяву і просив задовольнити заявлені вимоги, а розгляд справи провести без його участі. Представник заінтересованої особи Новоселицької міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні, виданого [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 751045 від 24 липня 2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Новоселицької районної державної адміністрації № 81-р від 14 лютого 2006 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 931777 від 24 грудня 2007 року виданого на підставі розпорядження голови Новоселицької районної державної адміністрації № 81-р від 14 лютого 2006 року помилково було записано прізвище його власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказане підтверджується вищезазначеними державними актами на право власності на земельні ділянки, свідоцтвом про смерть [PERSON] , довідкою Динівецького старостинського округу № 09 Новоселицької міської ради № 324 від 09 липня 2024 року, матеріалами спадкової справи та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналогічне вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаних документах, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому вона має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved