Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У серпні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовна заява мотивована тим, що відповідач [PERSON] є її матір`ю, яка сплачувала аліменти до досягнення нею повноліття. На даний час вона (позивач) досягла повноліття, є студенткою Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевченка, денної форми навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому, враховуючи положення ст.199 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х річного віку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 17 вересня 2024 року, яке було відкладено на 27 вересня 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, 17 вересня 2024 року, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, 17 вересня 2024 року, позовні вимоги визнала повністю. Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи в судове засідання 27 вересня 2024 року не з`явилися. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 серпня 2023 року, виданого повторно Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою №63 від 23 вересня 2024 року, виданою Національним університетом «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевченка, [PERSON] є студенткою другого курсу факультету дошкільної, початкової освіти та мистецтв Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевченка, форма навчання денна, держзамовлення, строк закінчення навчання 30 червня 2027 року. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень ст. 199 СК України та роз`яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Правом звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у цьому випадку має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. \~ \~ \~ \~ Зазначена норма закону передбачає обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині саме у зв`язку з її навчанням, в т.ч. враховуючи не тільки оплату за навчання та проїзд до навчального закладу, а й вартість підручників, витрати для забезпечення побутових умов. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує також положення СК України у відповідності із яким, правове зобов`язання по утриманню повнолітніх дітей, які продовжують навчання покладено в рівній мірі на обох батьків, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а повнолітня дитина потребує допомоги у зв`язку із навчанням. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладене та враховуючи ту обставину, що позивач навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на час навчання (оплата проживання за місцем його знаходження, харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання), визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) без визначення мінімального розміру аліментів, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, оскільки позивач є повнолітньою особою, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2024 року і до закінчення навчання 30 червня 2027 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Враховуючи положення п.1 п.1 ч.2 ст.4, п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», статей 133, 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved