Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] , в якому уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25 відсотків з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява обгрунтована тим, що позивач з відповідачем перебуває в шлюбі з 21.11.2008. На цей час з відповідачем проживають окремо. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина є інвалідом з дитинства з 06.11.2017 з діагнозом двухстороннє нейросенсорне порушення слуху, тугоухість 3 ст. Н.90.3. Відповідач, що є батьком дитини на протязі останнього часу ухиляється від виконання обов`язків по утриманню сина, гроші на його утримання не надає. Шляхом домовленості виконання відповідачем обов`язку досягнути неможливо. Провадження в справі ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 29.08.2024 було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку прощеного позовного провадження, з призначенням судового засідання та повідомленням (викликом) сторін. Сторонам надано час для подання заяв по суті. 12.09.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обргрунтував тим, що позивач на цей час є його дружиною, спільне проживання припинили з серпня 2024. Проте відповідач не припинив матеріально утримувати ні дитину ні саму позивач як його дружину. Допомагає їм як своїй сімї і коштами і продуктами харчування. Постійно спілкується та бачиться з дитиною. Дитина проживає то з матір`ю, то з батьком. Не згодний з тим, що позивач постійно проживає та самостійно утримує їх спілну дитину. Відповідач також зазначає, що має проблеми зі здоров`ям та потребує лікування. 18.09.2024 позивачем була подана заява про зміну позовних вимоги щодо заявленого розміру аліментів та змінює їх з 30 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів до 25 відсотків. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, у засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання уточненого позову та розгляд справи у його відсутність. Повідомив, що працює машиністом технологічних компресорів Пролетарського виробничого управління підземного зберігання газу (ВУПЗГ) Кегичівського підземного сховища газу. Представник відповідача, адвокат Каніщева В.С. подала заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку з поданням заяв сторонами щодо суті позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно до с т. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Кегичівської селищної ради від 26.08.2024 №10-10/1076/04 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , на її утриманні знаходиться син [PERSON] , 2009 року народження, та проживає з нею. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] має право на державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю, [PERSON] є законним представником. Відповідно до копії медичного висновку №10/08 від 06.11.2017 про дитину-інваліда віком до 18 років, він виданий [PERSON] , [INFO] , мати дитини [PERSON] , [PERSON] - батько. Дитині встановлений відповідний діагноз. Згідно витягу №10-10/1265/06 від 04.09.2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки про отримання допомоги від 03.09.2024 №02-В/6311 [PERSON] з 01.01.2024 до 31.08.2024 призначено допомогу, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. Загальна сума доходу за цей період становить 18888 грн. Відповідно до копії консультативного висновку №10 від 24.06.2024 КНП «Міська клінічна лікарня №30» Харківської міської ради, [PERSON] поставлено відповідний діагноз та рекомендовано оперативне лікування у плановому порядку з попереднім обстеженням. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підстав для відмови у його прийнятті судом не вбачається. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позов подано до суду 27.08.2024, а тому саме з цієї дати аліменти підлягають стягненню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Розподіл судових\~витрат здійснити\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору. За таких обставин враховуючи задоволення позову, розмір належного до сплати судового збору, звільнення позивача від сплати судового збору та визнання відповідачем позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн (50% від 1211,20 грн).

Outcome: approved