Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

[PERSON] через свого представника 02.09.2024 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , договору дарування будинку від 08.06.1998 року, посвідченого Шостою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1512 серії ААМ №254764, та реєстраційного посвідчення серії [NUMBER] , що посвідчене Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 17.07.1998 року. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] та після його\~смерті відкрилася\~спадщина на\~все належне\~йому майно,\~в тому\~числі на\~29/50\~часток житлового\~будинку [ADDRESS] .У встановлений законом спосіб та строк вона звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Яремко Р.Є. із заявою про прийняття спадщини, проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та роз`яснено необхідність в судовому порядку встановити факт належності даної частки будинку померлому, оскільки є розбіжності у прізвищі в свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах, зокрема, в договорі дарування та реєстраційному посвідченні прізвище її чоловіка зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] ». З огляду на наведене, просить суд встановити факт належності зазначених документів, оскільки встановлення такого факту безпосередньо породжуватиме для неї юридичні наслідки. В судове засідання заявник не з`явилася, однак представник заявника подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, що суд, з огляду на положення ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе. Заінтересована особа \~приватний нотаріус Львівського міського\~нотаріального округу\~Яремко Р.Є. у судове засідання не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, натомість подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Зі змісту\~ст.4 ЦПК України\~вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~було роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6\~ст.273 ЦПК України\~\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 12\~постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.2014 року заявник [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , 04.05.1979 року зареєстрували шлюб (а.с.15). Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] ; зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11). 13.01.2017 року [PERSON] , [INFO] , видано пенсійне посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] (а.с.14). Як видно із актового запису про смерть, складеного на іспанській мові, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Мадрид Іспанія (а.с.19-22). З дослідженої судом копії спадкової справи №33/2024 вбачається, що заявник [PERSON] 30.07.2024 року звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Яремко Р.Є. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Водночас, при вирішенні питання щодо спадкування [PERSON] майна, яке належало померлому, нотаріусом зауважено, що в актовому записі про смерть прізвище спадкодавця вказано « [PERSON] »,\~в той\~час як\~в договорі\~дарування будинку\~від 08.06.1998\~року,\~посвідченого Шостою\~Львівською державною\~нотаріальною конторою\~за реєстровим\~номером 1512\~серії ААМ\~№254764,\~та реєстраційному\~посвідченні серії\~ [NUMBER] ,\~що посвідчене\~Львівським обласним\~державним комунальним\~бюро технічної\~інвентаризації та\~експертної оцінки\~17.07.1998\~рокупрізвище спадкодавця вказано « [PERSON] » (а.с.63). Дослідженням вказаного договору дарування будинку серії ААМ №254764 від 08.06.1998 року, посвідченого Шостою Львівською державною нотаріальною конторою та зареєстровано за №1512 (а.с.66-67) підтверджуються вказані нотаріусом розбіжності в прізвищі чоловіка заявника, порівняно із актовим записом про смерть. Також, підтверджуються вказані нотаріусом розбіжності в прізвищі чоловіка заявника в реєстраційному посвідченні серії [NUMBER] , що посвідчене Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 17.07.1998 року (а.с.18), порівняно із актовим записом про смерть. Таким чином аналіз наведених доказів дає підстави для висновку про те, що [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] та [PERSON] , який значиться у реєстраційному посвідченні серії [NUMBER] від 17.07.1998 року та у договорі дарування будинку серії ААМ №254764 від 08.06.1998 року, є однією і тією ж особою. Враховуючи наведене, суд вважає, що факт належності [PERSON] договору дарування\~будинку від\~08.06.1998\~року,\~посвідченого Шостою\~Львівською державною\~нотаріальною конторою,\~зареєстрованого за\~№1512,\~серії ААМ\~№254764,\~та реєстраційного\~посвідчення серії\~ [NUMBER] ,\~що посвідчене\~Львівським обласним\~державним комунальним\~бюро технічної\~інвентаризації та\~експертної оцінки\~17.07.1998\~рокує доведеним, а тому є достатньо підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення даного факту породжує для заявника певні правові наслідки.

Outcome: approved