Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

19.04.2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. В 1989 році мати позивача [PERSON] разом зі своєю сім`єю вселилась в квартиру за адресою: [ADDRESS] . 16.03.2015 року [PERSON] уклала договір найму з Комунальним підприємством «Міська житлово-технічна інспекція», в п. 1.1 якого зазначені, як члени сім`ї наймача: [PERSON] , [PERSON] , позивач [PERSON] та донька позивача [PERSON] [INFO] . 21.11.2019 року [PERSON] знялась з реєстрації за вказаною адресою, після чого позивач звернулась до комунальних служб міста для переоформлення на своє ім`я книжок по оплаті комунальних платежів, але їй було відмовлено, тому що всі вимагали від неї особовий рахунок по квартирі. З метою зміни особового рахунку та укладання договору найму в серпні 2023 року [PERSON] звернулася до керівника ОСББ «Шевченко 110», яке, в свою чергу, звернулось до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради із заявою про прийняття рішення, щодо надання дозволу на заміну особового рахунку в квартирі [ADDRESS] . Листом від 01.02.2024 року Виконавчий комітет Нікопольської міської ради залишив заяву ОСББ «Шевченко 110» без руху, зазначивши, що до поданої заяви додатково необхідно надати згоду третіх осіб - [PERSON] та [PERSON] , а також ордер про розподіл жилого приміщення квартири [ADDRESS] . В передбачений для усунення недоліків місячний строк, позивач надала необхідні згоди членів своєї сім`ї та зазначила, що не має ордеру про розподіл житлового приміщення, оскільки мати позивача [PERSON] ще у 1989 році здала його у житлово-експлуатаційну організацію (на той час ЖЕО, що на зараз знаходиться у стадії припинення). В документах родини зберігся лише лист від 08.08.1989 року, згідно якого [PERSON] запропоновано вселитися у вказану квартиру. 11 квітня 2024 року листом № 861/24 відповідач зазначив, що у виконавчих органів Нікопольської міської ради відсутні правові підстави для надання дозволу ОСББ «Шевченко 110» на заміну договору найму та визнання [PERSON] наймачем квартири, оскільки не надано ордер про розподіл житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] . Відсутність особового рахунку позбавляє позивача можливості укладати договори з комунальними службами, крім того, позивач має намір скористатися своїм право щодо приватизації зазначеної квартири відповідно до абзацу 3 ст. 9 ЖК України. З цих підстав позивач змушена звернутись до суду та просить визнати її наймачем квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30.04.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) (а.с.39-40). Сторони належним чином були повідомлені про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на адреси їх реєстрації та електронні адреси, зазначені в позові, копії ухвали про відкриття провадження. Позивач та її представник додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили. 22.05.2024 року до канцелярії суду надійшла заява директора КП «Міська ЖТІ» НМР Дениса Гришина, згідно якої просить дану справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог та ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.47). 30.09.2024 року на електронну адресу суду від представника виконавчого комітету Нікопольської міської ради Волошенюк М.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника виконкому, рішення просять прийняти відповідно до норм чинного законодавства (а.с.52-53). ОСББ «Шевченко-110» були повідомлені про розгляд справи належним чином, про що свідчить конверт (а.с.50), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить конверт (а.с.49), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить конверт (а.с.51), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 8\~ ст. 178 ЦПК України \~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1\~ ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі ч.1\~ ст. 4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до\~ ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~ ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ ст. 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, [PERSON] є донькою [PERSON] . Їх родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 19.04.2023 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.14), а також Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, відповідно до яких мати позивача при реєстрації шлюбу 16.03.1979 року з [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.17), а при реєстрації шлюбу 05.08.1987 року з [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.15,19). У 1989 року [PERSON] разом зі своєю сім`єю вселилась в квартиру [ADDRESS] . 16.03.2015року [PERSON] уклала договір найму з Комунальним підприємством «Міська житлово-технічна інспекція», в п. 1.1 якого зазначені, як члени сім`ї наймача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та донька позивача [PERSON] [INFO] (а.с.21-22). 21.11.2019 [PERSON] , знялась з реєстрації за вказаною адресою, про що зроблено відмітку в її паспорті (а.с.19). З метою зміни особового рахунку та укладання договору найму в серпні 2023 року [PERSON] звернулася до керівника ОСББ «Шевченко 110», яке, в свою чергу звернулось до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради із заявою про прийняття рішення щодо надання дозволу на заміну особового рахунку в квартирі [ADDRESS] . Листом від 01.02.2024 року Виконавчий комітет Нікопольської міської ради залишив заяву ОСББ «Шевченко 110» без руху, зазначивши, що до поданої заяви додатково необхідно надати згоду третіх осіб - [PERSON] та [PERSON] , а також ордер про розподіл житлового приміщення (а.с.24-25). В передбачений для усунення недоліків місячний строк позивач надала необхідні згоди членів своєї сім`ї та зазначила, що не має ордеру про розподіл житлового приміщення квартири [ADDRESS] , оскільки мати позивача [PERSON] ще у 1989 році здала його у житлово-експлуатаційну організацію. В документах родини зберігся лише лист від 08.08.1989 року, згідно якого [PERSON] запропоновано вселитися у вказану квартиру (а.с.20). 11 квітня 2024 року листом № 861/24 відповідач зазначив, що у виконавчих органів Нікопольської міської ради відсутні правові підстави для надання дозволу ОСББ «Шевченко 110» на заміну договору найму та визнання [PERSON] наймачем квартири, оскільки не надано ордер про розподіл житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.26-27). Відповідно до положень ст. 106 \~Житлового Кодексу України (далі - ЖК України), повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Крім того, відповідно до ст. 65 ЖК України передбачено, що наймач має право у встановленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування житловим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч ч. 1, 2 ст. 64 ЖК Укураїни). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК України). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Фактично, позивач разом з матір`ю в 1989 році вселилась в квартиру за адресою: [ADDRESS] , маючі усі законні підстави, та користується даним житлом по сьогоднішній день. З 18.04.2002 року позивач зареєстрована в даній квартирі, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №1181 від 13.03.2020 року (а.с.13), довідкою про склад сім`ї №629 від 12.03.2019 року, наданою директором ТОВ «НІКО АРС» [PERSON] (а.с.23), довідкою про склад сім`ї №951 від 25.12.2023 року, виданою керівником ОСББ «Шевченко -110» [PERSON] (а.с.23). Отже, [PERSON] , являючись членом сім`ї наймача [PERSON] , проживала разом з нею в зазначеній вище квартирі до моменту зняття з реєстрації останньої за вказаною адресою, продовжує там жити разом зі своєю донькою і іншими членами родини і до теперішнього часу, користуючись усіма правами та виконуючі усі обов`язки, що випливають з договору найму цього житлового приміщення. Відповідно до ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно зі ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення та дійсний протягом 30 днів. Крім того, при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Дані положення зазначені в розділі IV Постанови ради Міністрів України РСР від 11 грудня 1984 року №470 «Про затвердження правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР». Враховуючи той факт, що [PERSON] , будучі дочкою наймача квартири, в 1989 році разом з матір`ю вселилася до квартири [ADDRESS] , вела з нею спільне господарство та разом проживала до моменту зняття [PERSON] з реєстрації за даною адресою, продовжує проживати в спірній квартирі разом з донькою та іншими членами родини, виконуючи всі обов`язки квартиронаймача, щодо її утримання, а також враховуючи відсутність заперечень зі сторони інших членів родини, зареєстрованих в квартирі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved