Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

АТ «Укрсиббанк» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №562-І-031-В6 (в системі обліку банку договір №10419004000) від 26.09.2006 року у розмірі 12052,45 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом 11358,69 доларів США; - заборгованість за процентами за користування кредитом 577,08 доларів США; - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін 116,68 доларів США. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що АКІБ «УкрСиббанк» (поточне найменування з 24.11.2018 року АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №562-І-031-В6 (в системі обліку банку договір №10419004000) від 26.09.2006 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) у загальній сумі 45960,00 доларів США, а відповідачка зобов`язалась щомісячно повертати кредит у обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту та сплачувати проценти, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 25.09.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1 кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався з 01 по 10 число кожного місяця сплачувати проценти у розмірі 10,30% річних в порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] , згідно договору поруки №562-І-031-В6/3 від 26.09.2006 року від 12.09.2007 року. Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачам вимоги про усунення порушень кредитного договору та у разі непогашення простроченої заборгованості про дострокове повернення кредиту. Однак, відповідачі вимоги не виконали, заборгованість не погасили у повному обсязі. Станом на 15.09.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 12052,45 доларів США, з яких: - 11358,69 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 2628,69 доларів США з 10.08.2022 року по 15.09.2023 року; - 577,08 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, що нарахована з 01.02.2023 року по 31.08.2023 року; - 116,68 доларів США за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін, що нарахована з 01.02.2023 року по 31.08.2023 року. Станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконується. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд по суті. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року провадження в частині позову АТ «Укрсиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості закрито у зв`язку зі смертю останнього. Позивач по справі, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання свого представника не направив. До початку судового засідання повноважний представник АТ «Укрсиббанк» адвокат Гладиш Ярослава Миколаївна, подала клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника АТ «Укрсиббанк». Крім того, у прохальній частині позовних вимог повноважний представник АТ «Укрсиббанк» адвокат Останкова Валентина Олександрівна, вказувала на відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву не подала. За вказаних обставин, суд, враховуючи заяву представника\~\~позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.09.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №562-І-031-В6, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти у загальній сумі 45960,00 доларів США, а відповідачка зобов`язалась щомісячно повертати кредит у обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту та сплачувати проценти, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 25.09.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1 кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався з 01 по 10 число кожного місяця сплачувати проценти у розмірі 10,30% річних в порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вищезазначеному кредитному договору було укладено договір поруки №562-І-031-В6 від 26.09.2006 року з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК Українив разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідач [PERSON] , який виступив поручителем у борговому зобов`язанні, помер, актовий запис про смерть №604 від 05 вересня 2007 року, що підтверджується інформацією Жовтоводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За викладених обставник, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року провадження у справі в частині позову Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості закрито у зв`язку зі смертю останнього. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] станом на 15.09.2023 року має заборгованість за кредитним договором №10419004000 від 26.09.2006 року у розмірі 12052,45 доларів США, з яких: - 11358,69 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 2628,69 доларів США з 10.08.2022 року по 15.09.2023 року; - 577,08 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, що нарахована з 01.02.2023 року по 31.08.2023 року; - 116,68 доларів США за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін, що нарахована з 01.02.2023 року по 31.08.2023 року. Суд погоджується з даним розрахунком та вважає, що він відповідає вимогам закону. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, гривня як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України. Вищевказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі № 6-284ц17. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом НБУ на день ухвалення рішення. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 19 вересня 2023 року - 1 долар США складає 36,5686 грн. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 12052,45 доларів США, що становить 440741,22 грн. Разом з тим, у правовій позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №14-446цс18 та від 11.10.2019 справа №911/165/18 зазначено наступне. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6611,12 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524-526, 533, 553-554, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved