Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

14 травня 2024 року на адресу суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), яке діє через свого представника [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7743742378 від 01 квітня 2019 року у розмірі 19037,42 грн та судові витрати судовий збір 3028 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, саме, витребуванням доказів 1514 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 01 квітня 2019 року між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] укладено кредитний договір №7743742378. 16 грудня 2020 року між ТОВ «ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги №20201216, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. \~ \~ \~ \~Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав належним чином. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 19037,42 грн, з яких 8736,81 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4629,61 грн заборгованість за щомісячними відсотками та 5671 грн заборгованість за пенею. Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року позовна заява була залишена без руху. 24 вересня 2024 року недоліки усунуто. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01 квітня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір (далі Договір) № 7743742378, який являє собою заяву на отримання кредиту, заяву про приєднання до умов отримання кредитів /а.с. 5, 8/ та паспорт кредиту /а.с. 6-7/. Вказаний Договір підписано підписом відповідача. За умовами Договору [PERSON] надано кредит у сумі 11342 грн на 24 місяці зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 3,00 % від суми кредиту. 16 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги №20201216, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників /а.с. 15-16/. Відповідно до Реєстру боржників від 16 грудня 2020 року до Договору відступлення прав вимоги №20201216, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 19037,42 грн, з яких 8736,81 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4629,61 грн заборгованість за щомісячними відсотками та 5671 грн заборгованість за пенею /а.с. 17/. Згідно довідки від 26 грудня 2020 року /а.с. 12/ [PERSON] оформила кредит у ТОВ «ФК «ЦФР» на суму 11432 грн. До позовної заяви додано копію статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ» /а.с. 25-27/. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~За змістом\~статей 626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання кредитного договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань. Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 549 ЦК України\~визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1\~ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч.2\~ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої\~статті 512 ЦК України\~дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя\~статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга\~статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї перед банком утворилася заборгованість. \~ \~ \~ \~Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). \~ \~ \~ \~Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З наданих позивачем розрахунків заборгованості та довідки /а.с. 12, 13, 14/ вбачається, що станом на\~31\~березня 2024 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором № 7743742378 від 01 квітня 2019 року складає 19037,42 грн, з яких 8736,81 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4629,61 грн заборгованість за щомісячними відсотками та 5671 грн заборгованість за пенею. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 8736,81 грн - заборгованість за основною сумою боргу, на користь товариства, що підтверджується розрахунками заборгованості. Стосовно стягнення 4629,61 грн заборгованості за щомісячними відсотками та 5671 грн заборгованості за пенею, суд приходить до наступного. Позивачем надано паспорт кредиту, який містить інформацію щодо надання відповідачу кредиту у сумі 11342 грн на 24 місяці зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 3,00 % від суми кредиту, а також пені - подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення,- за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів /а.с. 6-7/. При цьому, у Паспорті кредиту є застереження, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної оцінки кредитоспроможності споживача, тощо /а.с. 7/. Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 9 Закону України «Про споживчий кредит» на кредитодавця покладається відповідальність щодо інформації споживача про умови кредитування до укладення між сторонами самого договору. Така інформація надається споживачу у письмовому вигляді та надає йому можливість визначитися з кредитним продуктом, який у подальшому він може обрати та укласти споживчий кредит на визначених сторонами умовах. Вказана інформація не є тотожною умовам договору, який сторони підписують та цим підписанням визначають суттєві умови договору кредитування. У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 викладено висновок про те, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Позичальником [PERSON] підписана тільки заява про приєднання до умов отримання кредитів, а також заява на отримання кредиту, та не узгоджено з кредитною установою інші складові договору про надання банківських послуг, а саме розмір відсотків та пеню. Зазначені заяви містять лише анкетні дані відповідача та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання певної банківської послуги. Позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови отримання кредиту, а у вищезазначених заявах відсутня домовленість сторін по сплаті відсотків за користування кредитними коштами та пені. Крім того, з наданого поивачем паспорту кредиту, хоч і вбачається інформація про умови кредитування, разом з тим, одночасно зазначено, що умови кредитування можуть відрізнятися від умов договору про споживчий кредит. Зазначена позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Разом з тим, у заявах фінансовою установою відсоткова ставка не зазначена, а також не зазначені умови про нарахування пені. Виходячи з\~ викладеного, суд вважає, що доведена заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 8736,81 грн - заборгованість за основною сумою боргу. Оскільки, невиконання [PERSON] взятого на себе зобов`язання, потягнуло виникнення заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 8736,81 гривень, порушене право позивача на повернення заборгованості за кредитом підлягає судовому захисту шляхом часткового задоволення його позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача\~ підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто 1389,55 гривень (45,89%) /а. с. 2/. Доказів понесення витрат, пов`язаних з витребуванням доказів позивачем не надано, а тому ці судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: partial