Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 20 грудня 1998 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, про що Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Макарівського району Київської області зроблено актовий запис №3. Від шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей у подружжя немає. Спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, між ними виникали непорозуміння з різних питань, зумовлені несхожістю характерів та різним світоглядом. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Як зазначає позивач, подружжя більше дев?яти років не проживають разом, шлюб продовжує існувати лише формально. Відповідачка не бажає розривати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки взагалі не виходить на зв?язок із позивачем, і тому вимушений звернутися до суду. Позивач вказує, що факт окремого проживання та фактичне припинення шлюбних відносин підтверджується рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15.04.2016 року у справі 370/346/16-ц про стягнення з мене аліментів на користь відповідачки, в якому зазначається, що станом на дату ухвалення рішення подружжя проживали окремо. Тож, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Макарівського району Київської області 20.12.1998 року, запис №3. Також просив розглядати справу за його відсутності на підставі письмових доказів. Ухвалою суду від 12.03.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.18). Копію ухвали суду від 12.03.2024 року відповідачка отримала 20.04.2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0600261337786-0690233894083 (а.с.20). Відповідно у встановлений судом строк відповідачка на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 20.12.1998 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Макарівського району Київської області, зареєстровано шлюб, актовий запис №3. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] від 23.09.2022 (а.с.7). Відповідно до заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 15.04.2016 року, видрукуваного позивачем з офіційного вебсайту Єдиного державного реєстру судових рішень у справі 370/346/16-ц, відповідачкою стягнуто із позивача аліменти на утримання трьох малолітніх дітей (а.с. 12). Як вказав позивач, а відповідачка не скористалася своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя між подружжям не склалося, дедалі більше виникали непорозуміння з різних питань, зумовлені несхожістю характерів та різним світоглядом. Від шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей у подружжя немає. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, оскільки більше дев?яти років не проживають разом, шлюб продовжує існувати лише формально. Зважаючи на те, що відповідачка не бажала розривати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки взагалі не виходила на зв?язок із позивачем, останній був змушений звернутися до суду із позовною заявою. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (а.с.1), слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved