Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Адвокат Лукавський А.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 02 жовтня 2020 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований у Крижопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 47. При реєстрації шлюбу позивачка залишила дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Перебуваючи в шлюбі, під час перебування в Польській республіці, [INFO] вона народила доньку [PERSON] , батьком в свідоцтві про народження записано відповідача [PERSON] . В серпні 2022 року, вона з донькою повернулися на територію України. Де проживає чи перебуває відповідач на даний час їй невідомо і через його відмову з`явитись до реєстраційного органу для спільного вирішення питання про місце проживання та реєстрації дитини вона не може провести реєстрацію місця проживання їхньої спільної дитини. Відповідач не цікавиться життям дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На теперішній час їхні шлюбні та сімейні стосунки між ними припинені, тому вона змушена була звернутись з даним позовом до суду та просить суд даний шлюб розірвати та залишити їй прізвище при розірванні шлюбу « [PERSON] ». Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року відкрито провадження у справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та вказала, що термін на примирення надавати не потрібно. В судове засідання відповідач не з`явився від його представника - адвоката Чудака В.Д., надійшла до суду заява в якій він вказав, щоб розгляд справи провести без їхньої участі, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2020 року у Крижопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах справи. Від спільного\~подружнього проживання\~мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Мазовецьким воєводством Управління цивільного стану ст. м. Варшава республіка Польща, переклад якого міститься в матеріалах справи та здійсненний перекладачем [PERSON] . Причиною для розірвання шлюбу стало те, що відповідач не цікавиться життям дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На теперішній час їхні шлюбні та сімейні стосунки між ними припинені тому вона змушена була звернутись з даним позовом до суду. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачка з часу подання позову до суду наполягає на розірванні шлюбу, просить термін на примирення не надавати, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав заяву до суду через свого представника, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідача позову до початку розгляду справи по суті позивачці належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача. Позивачка вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після державної реєстрації шлюбу, не змінювала своє прізвище, а залишила дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: partial