Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

10.07.2024 міський голова м. Черкаси [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси у порядку окремого провадження із заявою, в якій просив визнати спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON] відумерлою та передати квартиру [ADDRESS] у комунальну власність територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради. В обгрунтування заяви зазначив, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2024 у справі № 711/7353/21 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та визнано в порядку набувальної давності за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Постановою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2024 вищезазначене рішення скасовано та ухвалене нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. Судом апеляційної інстанції встановлено, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] . У спірній квартирі були зареєстровані [PERSON] (з 27.09.1978 до 26.12.2007) та [PERSON] (з 26.09.2007 до 17.12.2010). [PERSON] була матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] . 06.12.2007 [PERSON] померла. 31.03.2008 [PERSON] , перебуваючи у м. Калінінград Російської Федерації, склала нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] та нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила [PERSON] бути її представником з питань оформлення передачі спадкового майна, що належить [PERSON] після смерті [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] у Другій Черкаській державній нотаріальній конторі 12.05.2008 було відкрито спадкову справу № 456/08. Згідно матеріалів спадкової справи вбачається, що інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертались і свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про спадкоємців за законом та/або заповітом у померлих у Черкаської міської ради відсутні. Заявник вважає, що спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] є відумерлою та має бути передана територіальній громаді м. Черкаси в особі Черкаської міської ради. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.07.2024 відкрито провадження по справі та призначено її розгляд здійснювати за правилами окремого провадження. Витребувано у Другої черкаської державної нотаріальної контори відомості із спадкового реєстру, довідку про вчинення нотаріальних дій та інших документів, які б свідчили про неможливість визнання квартири [ADDRESS] відумерлою спадщиною після померлих [PERSON] та [PERSON] 23.07.2024 Другою черкаською державною нотаріальною конторою, на виконання ухвали суду від 11.07.2024, надано інформаційні довідки зі Спадкового реєстру № 77727619 та № 77727671 від 23.07.2024. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2024 витребувано у Другої черкаської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Черкаси. 18.09.2024 Другою черкаською державною нотаріальною конторою, на виконання ухвали суду від 10.09.2024, надано копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . У судове засідання представник заявника - за довіреністю [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 10.10.2024 подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи в порядку окремого провадження, суд дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно зі статтями 334, 335 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених ЦК України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. У заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень статтей 1220 - 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За правилами статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Водночас, згідно частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Згідно статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] у м. Калінінград Російської Федерації помер [PERSON] , [INFO] . [INFO] у м. Черкаси померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла квартира [ADDRESS] , яка належала померлим на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.03.1995 органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 77727619 від 23.07.2024, спадкова справі після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 77727671 від 23.07.2024, після смерті [PERSON] було заведено справу № 456/2008. З матеріалів спадкової справи № 456/2008, наданих Другою черкаською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 10.09.2024, вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася її донька [PERSON] . Судом також встановлено, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 711/7353/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. 24.04.2023 у даній справі судом ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов [PERSON] та визнано за нею в порядку набувальної давності право власності на квартиру [ADDRESS] . Постановою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2024 заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2024 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Судом апеляційної інстанції було встановлено, що спірна квартира з 15.03.1995 належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , але проживала в такій квартирі лише [PERSON] до моменту її смерті, що сталася [INFO] . [PERSON] помер [INFO] у м. Калінінград Російської Федерації, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] був сином [PERSON] , відтак, після його смерті вона є спадкоємцем першої черги, а відповідачка другої черги, натомість відомостей про те, що будь-хто з цих осіб прийняв спадщину після смерті [PERSON] чи відмовився від її прийняття, судом не встановлено. Також судом встановлено, що відсутні відомості щодо інших осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] не мав зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання у спірній квартирі на момент його смерті, то [PERSON] не може вважатись такою, що фактично прийняла спадщину після смерті свого сина, а отже з 30.05.2006 1/2 частка спірної квартири, що належала [PERSON] , в установленому законом порядку ніким не прийнята. [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частку спірної квартири. Відповідачка [PERSON] , як донька померлої [PERSON] , є спадкоємцем першої черги після смерті матері і вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки направила нотаріусу відповідну письмову заяву від 31.03.2008 та нотаріально посвідчену довіреність, згідно якої уповноважила [PERSON] бути її представником з питань оформлення та передачі спадкового майна. Отже, [PERSON] , яка прийняла в установленому законом порядку частини спірної квартири, є її власником та від неї не відмовилась, а інша частина спірної квартири немає власника. Частиною 6\~статті 82\~ЦПК України\~встановлено,\~що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином,\~враховуючи,\~що спадкоємці\~після смерті\~ [PERSON] \~відсутні,\~з часу\~відкриття спадщини\~минуло більше\~вісімнадцяти років,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~достатніх підстав\~для визнаннявідумерлою спадщини після смерті [PERSON] та передачі частини квартири [ADDRESS] у комунальну власність територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради. Щодо визнання відумерлою спадщини після смерті [PERSON] , то в цій частині слід відмовити, оскільки після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON] . Отже, заява Черкаської міської ради про визнання спадщини відумерлою підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що при зверненні до суду із даною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 15-1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», то судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial