Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

18.06.2024 Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] з наступними вимогами: позбавити батьківських прав - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути зі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , аліменти на дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які перерахувати на депозитні рахунки Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що на обліку служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Службою у справах дітей було направлено запит до ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області щодо встановлення місцезнаходження [PERSON] , а також до СПД № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, та згідно відповідей встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Зі слів відповідача [PERSON] було встановлено, що мати покинула дитину, коли їй було 7 місяців. З того часу місце її перебування не відоме, життям дитини не цікавиться. За місцем проживання відповідача [PERSON] умов для проживання дитини не створено, не завжди є продукти харчування. За заявою батька дитину влаштовано до патронатного вихователя [PERSON] . Родина [PERSON] з 31.01.2024 перебуває на обслуговуванні КУ "Центр надання соціальних послуг", під час останнього відвідування 12.03.2024 було встановлено, що [PERSON] разом зі своєю співмешканкою перебували в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні будинку було брудно та холодно. Вказані обставини свідчать про відсутність з боку батька турботи про виховання дитини, піклування про фізичний, духовний та моральний стан. Отже, батьки дитини самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим орган опіки та піклування Зміївської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.07.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.07.2024. 19.07.2024 за неявкою учасників справи (представника позивача та відповідачів) відкладено підготовче засідання на 11.09.2024. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13:30 годину 11.09.2024. 11.09.2024 судове засідання відкладено в зв`язку з першою неявкою на судовий розгляд відповідачів. 03.10.2024 учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача Мартинова О. В. подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представники третіх осіб Корчагіна М. В. та Веретеннікова Н. А. подали заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, та ухвалити рішення в інтересах дитини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не повідомили про причини повторного нез`явлення на судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавали. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, які повідомлялися про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від яких не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за їх відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 280 ЦПК України, проти чого представник позивача не заперечувала. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , паспорта громадянина України № [NUMBER] , підтверджується, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4, 5). Згідно наказу Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 10 від 30.01.2024 було тимчасово влаштовано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до родини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яка виявила бажання залишити дитину у себе в родині на час визначення подальшої долі дитини (а. с. 7). В подальшому, за наказом Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 40 від 02.04.2024 було припинено тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в родині [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 41 від 02.04.2024 було тимчасово влаштовано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до родину [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яка виявила бажання залишити дитину у себе в родині на час визначення подальшої долі дитини (а. с. 9). Згідно наказу Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 52 від 07.05.2024 було припинено тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в родині [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 294 від 08.05.2024 влаштовано 07.05.2024, на підставі акту про факт передачі від 07.05.2024, в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що перебуває у складних життєвих обставинах, терміном на 3 місяця з дня влаштування (а. с. 11, 24). З листа директора КУ "Центр надання соціальних послуг" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за вих. № 01-34/134 від 15.03.2024 вбачається, що родина [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обслуговуванні Центру з 31.01.2024 і отримує у відповідності до Державного стандарту соціальну послугу "соціальний супровід осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах". Під час останнього відвідування сім`ї 12.03.2024 [PERSON] та його співмешканка [PERSON] перебували в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про не бажання [PERSON] докладати власних зусиль до подолання складних життєвих обставин та повернення дитини [PERSON] до сім`ї. Індивідуальний план соціального супроводу батьком родини не виконується, умови договору порушуються (а. с. 12). Даними акта № 06-24 оцінки потреб сім`ї/особи, висновку оцінки потреб сім`ї, підтверджується, що сім`я [PERSON] потребує послуги соціального супроводу (а. с. 13-18). З інформації начальника ВП № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області від 30.01.2024 за вих. № 1260/119-79/03/20-24 вбачається, що встановити місце перебування [PERSON] на території обслуговування не представляється за можливе. Під час проведення перевірки було встановлено, що [PERSON] виїхала за межі обслуговування відділу поліції, точна адреса місця проживання невідома (а. с. 19). З інформації начальника сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 05.03.2024 № 929вс/119-84/01-2024 вбачається, що встановити місцезнаходження [PERSON] не надалося можливим. Опитані [PERSON] , староста Олексіївського старостинського округу пояснили, що [PERSON] близько десяти років не проживає на території сільської ради (а. с. 20). З актів обстеження умов проживання, складених 22.01.2024, 27.02.2024, 11.03.2024 представниками Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, за місцем проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що останнім не створено жодних умов для проживання малолітньої дитини. Батько попереджений за невиконання батьківських обов`язків та жорстке поводження з дитиною (а. с. 21-23). Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 318 від 17.05.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Згідно висновку органу опіки та піклування Зміївської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради від 17.05.2024 № 318, орган опіки та піклування Зміївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 6 зворот). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантовано право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша та друга статті 155 СК України). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст. 165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позивачем надано докази, якими підтверджується, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] умисно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, і це, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення їх батьківських прав. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки у відповідачів відсутній стабільній заробіток, вимога про визначення аліментів на у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону, є обґрунтованою. За таких обставин, позовна заява Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved