Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

У червні 2023 позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до досягнення повноліття дитини. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14\~000,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що за період спільного проживання у сторін з [PERSON] народився син: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 611 свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Місце проживання дитини: [ADDRESS] . За час проживання разом життя у сторін не склалося. Сформувалося різне бачення щодо виховання та розвитку дитини, влаштування сімейного побуту, ролі в сім`ї та на життя в цілому. Відповідач майже не надавав уваги сім`ї та її потребам, не проявляв прагнення зміцнювати та покращувати становище сім`ї, безвідповідально ставиться й досі до своїх батьківських обов`язків. Коли дитині було майже 2 роки, через постійні сварки, непорозуміння між мною та Відповідачем, позивачка вимушена була переїхати жити до своїх батьків. Відповідач інколи сплачував по 500 грн. 00 коп. на утримання власного сина. Дуже рідко разова допомога могла складати близько 1 300 грн. 00 коп. У 2018 році відповідачем було подано заяву до органів опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про встановлення способу участі батька у вихованні малолітнього сина та спілкуванні з ним. Про що було видано розпорядження № 727 від 18.10.2018 року (надалі - Розпорядження), яким визначено графік спілкування з дитиною, а саме: перші та треті вихідні тижня щомісяця з 15 години п`ятниці до 19 години неділі, при цьому Відповідача зобов`язали дотримуватися режиму харчування, відпочинку, навчання та розвитку дитини. Проте батько так і не спілкується з сином, продовжує нехтувати розпорядженням і взагалі своїми обов`язками як батька, так і нехтує зобов`язаннями щодо утримання малолітнього сина. Наразі дитина навчається на платній державній шкільній програмі «Інтелект», але часто хворіє, тому я не можу влаштуватися на постійну роботу, бо вимушена знаходитися з дитиною вдома і проходити шкільну програму дистанційно. Також наш син дуже полюбляє творчу діяльність та має хист до малювання. На даний момент зв`язок з батьком сина позивачка не підтримує, з останньої інформації про нього відомо, що він був офіційно працевлаштований є здоровою та працездатною людиною, інших осіб на утриманні немає, а отже має відповідну можливість виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дитини на рівні з позивачем. На підставі вищезазначеного просила суд позов задовольнити. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Позивачка подала до суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно з вимогами\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15 квітня 2023 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] народився [INFO] , про що Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 14 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 611. Батьками особи зазначено: батько громадянин Укрїни [PERSON] , мати громадянка України [PERSON] . Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 09 червня 2023 року № 2023/004341166 та № 2023/004341152 [PERSON] разом із сином [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім [PERSON] також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2\~ст. 182 СК України). Водночас високий заробіток (дохід) платника аліментів не може слугувати підставою для зменшення частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1\~ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини, має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинен надавати на утримання дитини її батько, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана 27 червня 2023 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи 27 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1073,60 грн. в дохід держави. Приписами ч. 1ст. 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні докази: договір про надання правничої допомоги від М-1230 від 08 червня 2023 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 26.06.2023 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції ВС/КГС викладеній в додатковій постанові від 24 січня 2019 року у справі №922/15944/17. У відповідності до висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн., та відмовляє в стягненні 9 000,00 грн

Outcome: partial