Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Сусіденко Я.С.) звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 05 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 363. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини позивача із відповідачем припинились близько 5 років тому і з того часу вони не проживають як подружжя. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного позивач вважає, що шлюб із відповідачем і його збереження недоцільне. Подальше збереження шлюбу суперечить особистим інтересам позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2024 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовну заяву просила задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, відзив на позов до суду не подала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 05 липня 2014 року, місце реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 363. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про народження, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. На підставі викладеного,

Outcome: approved