Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

12.08.2024 року надійшла позовна заява [PERSON] від 12.08.2024 року, в якій вона просить: визнати за нею [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою [ADDRESS] , який позначений у технічному паспорті під літерою «А-1», одноповерховий у складі відокремлених груп приміщень під номером: 1-1 коридор 7,7 кв.м, 1-2 коридор 4,8 кв.м, 1-3 житлова 13,0 кв.м, 1-4 житлова 12,8 кв.м, 1-5 кладова 11,3 кв.м, 1-6 кухня 4,3 кв.м, 1-7 кладова 5,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами у складі а-0 погріб, а-веранда, а1 прибудова, Б - сарай, 1 огорожа, всього по будинку загальна площа 59,3 кв.м, в тому числі житлова площа 25,8 кв.м., допоміжна площа 33,5 кв.м; судові витрати по справі залишити за нею. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона зареєстрована, відкрито та протягом тривалого часу, а саме 14 років, починаючи з 2010 року відповідно до будинкової книги проживає у житловому будинку загальною площею 59,3 кв.м, що за адресою [ADDRESS] , про, що і свідчить довідка видана виконавчим комітетом Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про те що вона зареєстрована одна за вищевказаною адресою. Вона плачує комунальні платежі, проводить капітальні ремонтні роботи та в належному технічному стані утримує житлове приміщення. Даний житловий будинок перебував у власності її рідного дядька [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . [PERSON] був рідним братом її матері [PERSON] [INFO] помер рідний дядько позивачки [PERSON] [PERSON] , який проживав в селищі Летичів, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, інших спадкоємців, які б могли б чи мають право власності на майно не має. Перебуваючи вже у більш старшому віці позивачка вирішили зареєструвати право власності на даний житловий будинок оскільки будь-яких претензій до ні від кого щодо проживання та користування власністю, а саме цілим житловим будинком за адресою [ADDRESS] , не надходило, оскільки [PERSON] власної сім`ї та власних дітей не мав. Враховуючи, що позивачка [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися ним, інших власників даного майна немає, просить суд визнати право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою [ADDRESS] . 13.08.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області дану позовну заяву прийнято до провадження з проведенням її розгляду за правилами загального позовного провадження, з викликом учасників справи. 06.09.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, з викликати учасників справи. У судове засідання учасники процесу надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису. Позивачка [PERSON] у поданій до суду письмовій заяві від 30.09.2024 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Коберник О.В. у поданій до суду письмовій заяві №3618 від 30.09.2024 року, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.15 ЦК України, передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого Летичівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 15.10.1996 року підтверджується особа позивачки - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серія [NUMBER] від 15.10.2008 року, [PERSON] є пенсіонеркою за віком довічно. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Летичівським районним бюро РАЦС 25.09.1948 року встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Летичівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану 10.06.1999 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 25.01.1947 року про що в книзі реєстрації актів про одруження25.01.1947 року зроблено запис за №05, прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння) по [ADDRESS] , по поверхового плану будинку, експлікації до плану будинку, та згідно рішення №191 виконкому Летичівської селищної ради народних депутатів Хмельницької області від 09.10.1980 року, будинок за адресою [ADDRESS] , оформлено право особистої власності за [PERSON] , як за головою колгоспного двору, як за вказаною адресою був зареєстрований та проживав один. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.02.1981 року встановлено, що будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] як голови колгоспного двору. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стануЛетичівського районного управління юстиції Хмельницької області 15.12.2006 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 87 років, про що в Книзі реєстрації смертей15.12.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №163, місце смерті смт.Летичів, Летичівського району Хмельницької області. Згідно повідомлення начальника Летичівського відділу державної реєстрації\~актів\~цивільного стану у\~Хмельницькому\~районі Хмельницької області\~Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції\~(м.Київ) Віхтюк Л. №411/31.8-40 від 14.08.2024 року, встановлено відсутність в архіві відділу актового запису про народження дітей батьком, яких являється [PERSON] , який помер [INFO] . Перевірку наявності актових записів по Летичівському відділі ДРАЦС про народження проведено по первинних та по поновлених актових записах. Відповідно до будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає одна за вказаною адресою, починаючи з 18.02.2010 року по даний час. Згідно довідки виконавчого комітету Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №1736 від 05.08.2024 року встановлено, що [PERSON] , зареєстрована та проживає одна за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №384 від 12.08.2024 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою [ADDRESS] , з 18.02.2010 року і по теперішній час. Також [PERSON] замовила та зробила технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , з експлікацією приміщень будинку садибного типу, з характеристикою будинку, господарських будівель і споруд. Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] від 30.09.2024 року поданих до суду встановлено, що [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно та же понад десять років проживає за адресою [ADDRESS] , де користується господарськими будівлями та спорудами, постійно та вчасно сплачує усі комунальні платежі, проводила будівельні та ремонтні роботи приміщень за вказаною адресою та підтримує їх в належному стані. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч.1 ст.344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344\~ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344\~ЦК України) (п.9 Постанови). Велика Палата Верховного Суду наголошує, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Враховуючи положення ст.ст.335, 344\~ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст.214\~ЦПК України). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15, 16\~ЦК України, а також ч.4 ст.344\~ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п.13 Постанови). Виходячи зі змісту ч.1 ст.344\~ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п.14 Постанови). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , набутий позивачкою [PERSON] правомірно, тобто вона добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше десяти років, а іншим шляхом визнати за нею право власності неможливо, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved