Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] і збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з вересня 2009 року по січень 2014 року вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2014 року шлюб між ними було розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 30% для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 01.08.2013 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] виїхав на проживання до м. АлуштаАР Крим, після чого повністю припинив брати участь у вихованні та утриманні доньки. Він не піклується про її духовний та фізичний розвиток, навчання, підготовку до самостійного самоусвідомлення, не створює умов для отримання нею належної освіти, батьківські збори та свята не відвідує. Нещодавно позивачу стало відомо, що його доходи від підприємницької діяльності зросли в декілька разів, відтак він свідомо ухиляється від виконання обов`язків щодо утримання і виховання дитини, не бере участь у додаткових витратах, хоч і має таку можливість. Зазначає, що її матеріальне становище значно погіршилось та сума отримуваної нею заробітної плати не дає можливості належно забезпечувати дитину. 21.02.2021 позивач уклала шлюб із [PERSON] , що зареєстрований виконкомом Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис №593. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , Наразі [PERSON] проживає разом із матір`ю, маленькою сестрою та вітчимом однією родиною. Її чоловік [PERSON] відноситься до [PERSON] як до рідної доньки, опікується нею, утримує її, займається її духовним та фізичним розвитком та приділяє багато часу та уваги дитині. Позбавлення відповідача батьківських прав спрямоване на забезпечення життя неповнолітньої дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] , а саме, стягувати на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення останньою повноліття; позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 15квітня 2024 року відкрито провадження у цій справі, призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні в порядку загального провадження. Ухвалою суду від 17червня 2024 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 29 серпня 2024 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, зобов`язано надати суду висновок щодо розв`язання даного спору. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги про збільшення розміру аліментів та позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав підтримала повністю, просила їх задовольнити, розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Відзив на позов не подав. Про розгляд справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Представник органу опіки та піклування [PERSON] позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав підтримала, надала суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , думку дитини [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд встановив таке. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.10). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01.08.2013 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] Після розірвання шлюбу у січні 2014 року донька фактично залишилася проживати з матір`ю [PERSON] . У зв`язку з укладенням шлюбу 12.07.2016 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; 27.02.2021 року, у зв`язку з укладенням шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , витягом з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.10.2021 року. З пояснень позивача встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини. З дитиною не спілкується, не цікавиться життям, здоров`ям, навчанням доньки, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Останній раз спілкувався із дитиною по телефону приблизно два роки тому, коли донька хворіла. Мати відповідача інколи дзвонить онуці. Через неї вона повідомила про те, що подала позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Наразі вона перебуває у шлюбі із [PERSON] , мають спільну дитину [PERSON] , 2021 року народження. Чоловік опікується не тільки їхньою спільною дитиною, а й [PERSON] також. Фактично він виконує батьківські обов`язки щодо доньки. [PERSON] називає його батьком. [PERSON] наразі навчається у Дніпровському ліцеї № 111 Дніпровської міської ради ( а.с. ). Відповідно до наданої довідки батько учениці 8-Б класу, [PERSON] навчанням доньки у вчителів школи не цікавиться, у класних і шкільних заходах участі не приймає, з класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує. Згідно довідки ФОП [PERSON] «Сімейна амбулаторія», батько [PERSON] , [PERSON] , разом з донькою лікаря ЗПСЛ не відвідував, станом здоров`я не цікавився. Орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради надав суду висновок №5/6-149 від 30.09.2024р., в якому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . До висновку органу опіки та піклування представником надано довідку Слов`янського опорного ЗЗСО Слов`янської міської ради Донецької області №450/24 від 28.06.2024, згідно із якою [PERSON] навчалася у цьому закладі з 2020-2023 навчальні року. Батько [PERSON] не відвідував батьківські збори, в шкільному житті доньки не брав участі, з класним керівником не спілкувався, успіхами доньки не цікавився. Відповідно до листа КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Слов`янська» від 09.08.2024 №01.1-09/396 [PERSON] знаходилася під наглядом лікаря амбулаторії №5, останній огляд дитини 14.07.2021. Батько дитини [PERSON] разом з донькою лікаря педіатра не відвідував, станом здоров`я не цікавився. З 2022 року дитина перебуває в м. Дніпро. Відповідно акту обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , остання має власну кімнату, місце для сну, навчання, відпочинку. На момент виходу, [PERSON] була вдома, в гарному настрої. В квартирі прибрано, створено всі умови для комфортного проживання дітей- зроблено запас харчових продуктів і води. Дитина не проти позбавлення батьківських прав свого біологічного батька [PERSON] .. Судом була заслухана думка неповнолітньої [PERSON] щодо можливосі позбавлення її біологічного батька батьківських прав. Дитина суду пояснила, що батька майже не пам`ятає. Він з нею не спілкується, не цікавиться її життям. Останній раз розмовляла з ним по телефону років два тому, коли хворіла. Коли їй було 11 років, батько подарував їй грошові кошти на день народження. Ніякої матеріальної допомоги батько не надає їм. Оскільки батько тривалий час не присутній в її житті, не цікавиться її життям, тому вона вважає, що його необхідно позбавити батьківських прав. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини [PERSON] . Тривалий час не підтримує з донькою ніякого контакту, не займається її вихованням, не цікавиться життям, здоров`ям, навчанням, розвитком дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині позбавлення відповідача батьківських прав ґрунтуються на законі, а тому є всі правові підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Що стосується вимог про збільшення розміру аліментів, суд приходить до наступного. Згідно з частинами першою третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовійі (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 30 березня 2023 року у справі № 509/5304/20, від 14 червня 2023 року у справі № 758/8284/21. Звертаючись до\~суду з\~цим позовом,\~ [PERSON] \~ підставою для збільшення розміру аліментів зазначає ті обставини, що у зв`язку із ситуацією в країні її матеріальне становище значно погіршилося, збільшилися витрати на утримання дитини. Відповідач є працездатною особою, а отже спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки в більшому розмірі, ніж визначено попереднім судовим рішенням. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б давали підстави стверджувати про погіршення матеріального або сімейного стану позивачки. Таким чином, судом не встановлено, що з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у позивача відбулися суттєвих змін у її матеріальному стані, або у стані її здоров`я. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача компенсація судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial