Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії в розмірі 95\~402,04 грн. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» понесені витрати із сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що\~ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу. Позивач виконує функції постачальника електричної енергії на території України, тобто є постачальником електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам. Взаємовідносини які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії. 01.01.2019 року між ТОВ «Київська обласна ЕК» та [PERSON] було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400992331 від 01.01.2019 року. Договір укладено шляхом приєднання Відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті Позивача, шляхом фактичного споживання Відповідачем електричної енергії та частковою оплатою виставлених Постачальником рахунків. Приєднавшись до Договору, Боржником взято на себе договірні зобов`язання, зокрема здійснювати оплату вартості електричної енергії. Відповідно до п. 2.1. Договору № 400992331 Постачальник (Позивач) продає електричну енергію Споживачу (Відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Позивач звертає увагу Суду, що згідно п. 2.3 Договору № 400992331 обсяг проданої споживачу електричної енергії визначається Оператором системи розподілу. На виконання умов укладеного між Сторонами Договору, Позивач здійснює постачання електричної енергії на об`єкті Відповідача. Однак, Відповідач, всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а також умовам укладеного між Сторонами Договору, не здійснює оплату фактично спожитої електричної енергії. Враховуючи зазначене, станом на 12.01.2024 рік заборгованість [PERSON] за спожиту електричну енергію становить 95\~402,04 грн., що відображено в Рахунку за електроенергію за грудень 20123 року № 5588451467 від 31.12.2023 року. Період накопичення заборгованості: травень 2022 року грудень 2023 року. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 45). В судове засідання представник ТОВ «Київська Обласна ЕК» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.52). [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем проживання (а.с. 71) та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади», в судове засідання не з`явився та не направила відзив на позовну заяву (а.с. 68). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.\~11\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна ЕК" являється енергопостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 року № 429. Отже, починаючи з 01 січня 2019 року (тобто, з дня запровадження нового ринку електричної енергії), ТОВ "Київська обласна ЕК" виконує функції постачальника універсальних послуг у Київській області. ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (в редакції з 01.01.2019 року). Як вбачається з Договору про користування електричною енергією від 01.01.2019 р. №400992331, між [PERSON] та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» укладено договір про постачання електричної енергії за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, смт. Глеваха, вул. Комсомольська, 33. Згідно з ч. 4\~ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~(далі Закон) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Частиною 1\~статті 634 ЦК України\~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до пункту 13 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Суд встановив, що договір на інших умовах не укладався, пропозицій від відповідача про укладення договору на інших умовах не надходило, відповідач не звертався до позивача з вимогою про надання письмового примірника договору. Отже, в силу п. 13\~розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії»\~та п. 7 Постанови НКПЕКП від 14.03.2018 року № 312, враховуючи фактичне споживання електричної енергії, між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400992331 від 01.01.2019 року укладений без викладення тексту в паперовій формі. Відповідно до п 2.1. Договору, - за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору). Згідно з підпунктом 1 пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8. договору). Таким чином,\~приєднавшись до\~договору,\~відповідачем взято\~на себе\~договірні зобов`язання,\~зокрема,\~здійснювати оплату\~вартості електричної\~енергії (а.с. 26-33). Згідно рахунків за електроенергію заборгованість [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] за період з травня 2022 року по грудень 2023 року включно становить у розмірі 95\~402,04 грн. (а.с. 14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно абз. 2 п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Виходячи з положень п. 4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Як передбачено п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В силу вимог\~статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за договором № 400992331 від 01.01.2019 року за період з травня 2022 року по грудень 2023 року включно у розмірі 95\~402,04 грн. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за спожиту електроенергію не сплачує, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути [PERSON] заборгованість у сумі 95 402 грн. 04 коп. Витрати по сплаті судового збору у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~покладаються на відповідача.

Outcome: approved