Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

У листопаді 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 84 363,37 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Вказані вимоги вмотивовані тим, що 14 грудня 2022 року о 16:50 у місті Києві по бульв. Тараса Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Buick» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , оскільки останній не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент коли було спричинено матеріальну шкоду діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 136869Га1кп від 16 грудня 2021 року, який було укладено між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] . Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року судом визнано винним водія транспортного засобу «Buick» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту. Заяву було розглянуто та здійснено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 84 363,77 грн. На підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ СК «АРКС» відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 84 363,37 грн та судовий збір сплачений при зверненні до суду з вказаним позовом у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 04.01.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не визнає нарахований позивачем розмір страхового відшкодування та просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 02.02.2024 здійснено перехід до розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін у порядку спрощеного позовного провадження. 24.01.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, що розмір збитків завданих власнику автомобіля «Nissan» д.н.з. [NUMBER] є підтвердженими та складають 84 363,37 грн, просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 28.01.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив на позовну заяву до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 28.01.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 179 ЦПК України. Разом з відзивом відповідач подав клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 28.02.2024 клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи задоволено, провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 01.04.2024 з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшло клопотання експерта. Ухвалою суду від 05.04.2024 провадження по справі відновлено. У судовому засіданні 23.04.2024 представник відповідача заявив клопотання про забезпечення доказів з метою проведення експертизи, а саме зобов`язати позивача надати кольорові фотознімки пошкодженого транспортного засобу марки «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , в хорошій якості на електронному носії та проведення судової автотоварознавчої експертизи проводити без огляду транспортного засобу по матеріалам справи, оплату за проведення експертизи відповідач гарантує. Ухвалою суду від 23.04.2024 клопотання представника відповідача задоволено. Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 03.06.2024 з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи у зв`язку з несплатою вартості експртизи. Ухвалою суду від 05.04.2024 провадження по справі відновлено. У судовому засіданні 11.09.2024 представник відповідача заявив клопотання про долучення письмових пояснень та фото з місця ДТП. Ухвалою суду від 11.09.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено письмові пояснення до матеріалів справи. Ухвалою суду від 11.09.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у долучені фото з місця ДТП, відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України. 11.09.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення відеозапису до матеріалів справи. Ухвалою суду від 08.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання у зв`язку недотриманням вимог ст. 83 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання 08.10.2024 не з`явилася, однак надіслала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Представник відповідача у судовому засіданні 08.10.2024 частково заперечував щодо позовних вимог, зазаначив, що не погоджується сплачувати суму страхового відшкодування в розмірі 84 363,37 грн, визнав суму в розмірі 43 954,47 грн. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Так, судом встановлено, що 14 грудня 2022 року о 16:50 у місті Києві по бульв. Тараса Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Buick» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , оскільки останній не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент коли було спричинено матеріальну шкоду діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 136869Га1кп від 16 грудня 2021 року, який було укладено між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] (а.с. 26-32). Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року судом визнано винним водія транспортного засобу «Buick» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 15). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. [PERSON] , який є власником автомобіля «Nissan» д.н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за договорм добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 21). Згідно ст. 29 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Заяву було розглянуто та здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі акту огляду транспортного засобу від 19.12.2022, рахунку № х5635102 від 23.12.2022, страхового акту № ARX3497756 від 26.12.2022, розрахунку страхового відшкодування було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 84 363,77 грн, згідно платіжної інструкції № 939265 від 27.12.2022. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, в розумінні ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідач скористався своїм процесуальним правом та заявив клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено ухвалою суду, проте вказану експертизу відповідач не оплатив, відпоповідно експерт повернув ухвалу суду з матеріалами справи без виконання. Будь-яких доказів на заперечення позовних вимог відповідачем суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування даних коштів, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 84 363,37 грн, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 684,00 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved