Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «КФ.ЮА»\~(далі\~ ТОВ\~«КФ.ЮА»)\~звернулося в\~суд із\~позовом до\~відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 07.05.2020 між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00020053702. Цього ж дня, на виконання умов договору позивачем було передано відповідачу грошові кошти в розмірі 5099,00 грн., що підтверджується актом про видачу грошових коштів. Таким чином, позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі, встановленому договором чим свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Натомість,, відповідач свої зобов`язання не виконав, не сплачував грошові кошти в повному обсязі та у строки визначені договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 27916,02 грн, з яких: тіло кредиту 5099,00 грн.; інфляційне збільшення 1262,92 грн.; проценти 2432,10 грн.; проценти поза межами строку дії договору 19122,00 грн. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 27916,02 грн. та судові витрати. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позові просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив. 07.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00020053702. Відповідно до положень п. 3.1. Договору Позивач на умовах Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п. 5. Договору, а Клієнт в свою чергу зобов?язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3 даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі. Згідно п. 4.3. Договору Клієнт зобов?язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у п.п. 5 розділі 5 цього Договору. Згідно п.п.5 п. 5 та п. 8 Договору заборгованість має бути сплачено до 05.06.2020 року. Відповідно до розділу 5 «Умови надання позики на умовах фінансового кредиту» вказаного Договору: Загальний розмір кредиту\~5189,00 грн. Тип кредиту знижка 20%. Схема кредитування класична. Дата надання кредиту 26.06.2020. Дата погашення заборгованості 07.05.2020. Строк дії договору з 07.05.2020 по 05.06.2020. Можливість пролонгації дозволено. Мета споживчі цілі. Процентна ставка в день 1.59; Також сторони передбачили, що процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору встановлюється у розмірі 2.50%. Пунктом 5.3 вказаного Договору, визначено розпис сукупної вартості кредиту: процентна ставка в день 1,59 %; реальна річна процентна ставка від 581,97 % до 887,70%; загальна (орієнтовна) вартість кредиту 7664,30 грн; тип процентної ставки фіксована. Таким чином, у разі неповернення позики у визначені договором строк, позивач має право стягнути заборгованості з урахуванням відсотків (ч. 2\~ст. 625 ЦК України). При цьому, сторони у договорі дійшли згоди щодо зміни передбаченої\~ЦК України\~відсоткової ставки та встановленні її на рівні 912,50% річних (2,50% * 365 днів = 912,50%). Під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «КФ.ЮА» коштів відповідачу у позику. 07.05.2020 на виконання умов договору позивачем було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 5099,00 грн, що підтверджується актом про видачу грошових коштів від 07.05.2020. Позивач зазначив, що станом на дату подання позову заборгованість за Договором становить 27916,02 гривень, з яких: \~тіло кредиту становить 5099,00 грн.; інфляційне збільшення 1262,92 грн. (за період 06.06.2020 - 23.02.2022 р.); проценти 2432,10 грн.; проценти поза межами строку дії договору 19122,00 грн. (за період 06.06.2020 - 02.11.2020 р.). Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 27916,02 грн, у зв`язку із порушенням зобов`язання за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00020053702 від 07.05.2020. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Статтею 11\~ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із статтями\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до вимог статей\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, оскільки відповідач порушив зобов`язання за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00020053702 від 07.05.2020, та не повертає дану заборгованість. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача ТОВ «КФ.ЮА» заборгованості за договором позики № 00020053702 від 07.05.2020, в розмірі 27916,02 грн. Крім цього, суд зазначає, що вимоги позивача про стягнення суми нарахованих процентів поза межами строку дії договору у розмірі 19122,0 грн. за період з 06.06.2020 по 02.11.2020 передбачено умовами укладеного договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020053702 від 07.05.2020, відповідно до умов якого відповідач погодився іі тим, що процента ставка в дань у разі користування кредитом поза межами строку дії договору встановлюється на рівні 2,50 % . При цьому, у ньому зазначено, що сторони погоджуються, що у випадку користування кредитом поза межами строку дії договору, вказаного у п.п.8 п.5 Договору, умови нарахування процентної ставки в день (п.п.11) не застосовуються, а застосовується розмір процентної ставки в день визначений п.п.12 п.5 Договору. Під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії договору (п.п.12 п.5 Договору) маються на увазі проценти в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Застосування перерахування процентної ставки визначеного п.п.11 п.5 Договору на проценту ставку визначену у п.п.12 п.5 Договору не є зміною істотних умов Договору. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 3028 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved