Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позову зазначено, що 06.03.2021 між ТОВ «Веллфін» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1477758, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 5\~000,00 грн (пп. 1.1 п. 1) зі строком 26 днів, тобто до 01.04.2021 (пп. 1.3 п. 1), з нарахуванням процентів за користування кредитом 0,95% від суми позики, але не менше, ніж 50 грн за перший день користування позикою, 0,95% від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах позики, зазначеного в п. 1.3 (пп. 1.5.1 п. 1). Відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по Договору у зв`язку з чим станом на 26.02.2024 вона має заборгованість в загальному розмірі 15\~000,00 грн. Позивач просить стягнути суму заборгованості в розмірі 15\~000,00 грн та судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн. Від представника позивача, в матеріалах справи, містяться заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.2021 між ТОВ «Веллфін» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1477758, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 5\~000,00 грн (пп. 1.1 п. 1) зі строком 26 днів, тобто до 01.04.2021 (пп. 1.3 п. 1), з нарахуванням процентів за користування кредитом 0,95% від суми позики, але не менше, ніж 50 грн за перший день користування позикою, 0,95% від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах позики, зазначеного в п. 1.3 (пп. 1.5.1 п.\~1) (а.с. 16-21). Отримання [PERSON] кредиту в сумі 5\~000,00 грн на платіжну картку [NUMBER] , зазначену в заявці на отримання кредиту, підтверджується інформаційною довідкою № 734/02 від 26.02.2024 (а.с. 34, 37). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача станом на 26.02.2024 складає 15\~000,00 грн, що складається з наступного: 5\~000,00 грн основний борг; 10\~000,00 грн заборгованість по відсоткам (а.с. 22-33). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 208 ЦК України, за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно приписів частин 1-2 ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Веллфін» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.\~ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3\~028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved