Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

У квітні 2024 року ОСББ «Гетьмана 1А» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з реєстру речових справ на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за №372147692 від 30.03.2024 року. У будинку за адресою: [ADDRESS] створено ОСББ «Гетьмана, 1 А». З метою забезпечення належного утримання та ремонту спільного майна у будинку Загальними зборами об`єднання було встановлено розмір внесків на утримання та ремонт спільного майна. Відповідачка постійно користується житлово-комунальними послугами, але сплачує за них не в повному обсязі. Таким чином, у останньої з 01.01.2021 року по 25.03.2024 року виникла заборгованість у сумі 14 824,00 грн. 12.04.2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 17.04.2024 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідачки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.04.2024 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачці також копію позовної заяви з додатками, яку остання не отримала, про що свідчить відмітка про не вручення поштового відправлення. Відповідачка відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. 16.09.2024 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем 10.09.2024 частково сплачено заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджено відповідною квитанцією. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з реєстру речових справ на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за №372147692 від 30.03.2024 року. У будинку за адресою: [ADDRESS] створено ОСББ «Гетьмана, 1 А». З метою забезпечення належного утримання та ремонту спільного майна у будинку Загальними зборами об`єднання було встановлено розмір внесків на утримання та ремонт спільного майна. Згідно ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку відноситься визначення розміру платежів та внесків співвласників. В ст.15 Закону закріплено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі. Протоколом рішення від 04 січня 2021 року 31 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку було затверджено: -Щомісячний внесок співвласників багатоквартирного будинку у розмірі 8,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі співвласників житлового приміщення; -Разовий внесок до ремонтного фонду ОСББ «Гетьмана 1А» у розмірі 10,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі співвласників житлового приміщення; -Обов`язковий разовий внесок у розмірі 5,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі співвласників житлового приміщення. Визначити, що даний внесок є цільовим та використовується для погашення заборгованості мешканців за грудень 2020 року. З позову вбачається, що відповідачка постійно користується житлово-комунальними послугами, але сплачує за них не в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктами 5, 10 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст.66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Ст.322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачці як власниці квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачка має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч.7 ст.18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачкою суду не надано. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. З урахуванням наведеного та вимог закону, приймаючи часткову сплачу заборгованості суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 4 824,00 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позивач також просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 396 від 05.01.2024 про сплату 4 000,00 грн. (призначення платежу - оплата за позовну заяву та представництво в суді згідно рахунку-фактури № 3Т-0000016 від 01.11.2023). Вбачається, що позивачем не надано суду договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 р., укладений між ОСББ «Гетьмана 1А» та адвокатським об`єднанням «Загальський І.О., Трофімов та партнери, а також детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. За таких обставин, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 гривень задоволенню не підлягає.

Outcome: approved