Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

\~ \~19.07.2024\~року \~позивач звернувся\~ до\~суду з\~ позовом\~до [PERSON] , про встановлення факту постійного не проживання. Ухвалою суду від 23.07.2024 року прийнято заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 05.09.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи. \~ \~ Обгрунтовуючи\~заявлені вимоги,\~представник позивача\~ [PERSON] ,\~який представляє\~інтереси на\~підставі довіреності\~від 07.07.2024\~року,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Саварчуком\~В.М.,\~зареєстрованої в\~реєстрі №\~5006,\~вказує,\~що в\~жовтні 2020\~року померла\~мати позивача\~ [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина,\~на яку\~він має\~право за\~законом,\~так як\~на день\~смерті був\~зареєстрований та\~проживав з\~матір`ю за\~однією адресою.\~При зверненні\~до нотаріуса,\~йому було\~роз`яснено,\~що він\~має право\~лише на\~1/2\~частину спадкового\~майна.\~На іншу\~частину має\~право його\~брат,\~оскільки був\~зареєстрований на\~день смерті\~за адресою\~спадкодавця.\~З чим\~він категорично\~не може\~погодитись,\~бо відповідач\~був лише\~зареєстрований,\~але фактично\~не проживав.\~ Тому\~він вимушений\~звернутися до\~суду з\~даним позовом.\~ \~ Представник [PERSON] - [PERSON] , який представляє інтереси на підставі довіреності від 07.07.2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Саварчуком В.М., зареєстрованої в реєстрі № 5006, в судове засідання через електронний суд подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, приєднане до матеріалів справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звуко записувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставіст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , в селі Лучки Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 73. Після її смерті залишилося спадкове майно домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , і земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Нефедівської сільської (Староушицької селищної ради), площею 1,7920 га. З кадастровим номером 6822485500:02:004:0062, та площею 1,7923 га з кадастровим номером 6822485500:02:004:0008. Згідно довідки від 20 серпня 2021 року № 318, виданої виконавчим комітетом Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району, про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з [PERSON] були зареєстровані сини [PERSON] , який проживав з матір`ю та [PERSON] , який не проживав. З листа № 172/02-31 від 10.07.2024 року приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Леус С.М., вбачається, що на день смерті померлої разом з нею проживали та були зареєстровані сини [PERSON] та [PERSON] - але не проживав. Тому свідоцтво про право на спадщину на 1/1 частку спадкового майна, не може видати. Оскільки спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову. Тому необхідно звернутися до суду для встановлення факту не проживання [PERSON] разом із [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [PERSON] , вбачається, шо [PERSON] ,- його матір. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов?язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтео 1270 цього Кодексу, він не заявиз про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Разом з тим, для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця 1 спадкоємця. Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Отже, положення ст.29 ЦК України не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільню залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції положень Закону, що діяли на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією (254к/96-ВР), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Верховний суд у постанові від 19.05.2021 року вирішуючи спадковий спір у справі № 937/10434/19-Ц (провадження № 61-3620св21) дійшов висновку, що сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 ЦІК України не свідчить про своєчасність прийняття спадщини, тому позивач як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилась після смерті його матері ОСОБ. 1_4, та, відповідно, не набув права на спадкове майно. Аналогічна позиція сформульована в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 464/566/19. А тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved