Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

09 липня 2024 року ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості за кредитним договором №176396 від 23.12.2021 року в розмірі 19887.05 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 09.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без участі представника та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в тому числі, згідно положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч. 1ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.12.2021 року [PERSON] уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» кредитний договір № 176396. Укладання кредитного договору здійснено за допомогою ІТС Товариства в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) становить 11 111,11 грн, строк кредиту 26 тижнів, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.5.1 Стандартна процентна ставка становить: - 10% в день та застосовується за перший день користування кредитом, - 0,70% в день та застосовується починаючи з другого дня користування кредитом та протягом строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, крім періоду застосування зниженої процентної ставки. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством шляхом їх перерахування/утримання: - у розмірі 10000 грн. - у безготівковій формі за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту; - у розмірі 1111,11 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом Згідно з п. 2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору. Згідно п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, на початкову загальну суму кредиту, зазначену в п.1.3 Договору, тобто не залежно від суми заборгованості по кредиту , проценти нараховуються на початкову суму кредиту, визначену як загальна сума кредиту. В даному випадку розмір розрахованих процентів фіксується в Графіку платежів та є незмінним протягом строку кредиту, крім випадку повного дострокового повернення кредиту. Розрахунок процентів здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто застосовується метод "факт/факт". Уклавши вказаний договір на умовах, викладених у ньому, Відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором, підписавши договір, а також Додаток №1 до нього у виді таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит з використанням одноразового ідентифікатора Х332 (а.с.8 зворотна сторона, а.с.9). 08.01.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Позивачем був укладений договір факторингу №08012024, за яким право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників було відступлено Позивачу. Зокрема, відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №08012024 від 08.01.2024 та розрахунку заборгованості, Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 176396 на суму 19887.05 грн., яка складає 8547.01 - заборгованості за основною сумою боргу та 11340.04 грн. - заборгованості за відсотками. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та додатку до нього, Позивач є юридичною особою, яка має право на здійснення фінансових послуг без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторингу (а.с.21- 24). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, договір про надання споживчого кредиту від 23.12.2021 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідачка не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру суми заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка отримала кредит в ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», яке виконало свої обов`язки за електронним договором № 176396 про надання споживчого кредиту від 23.12.2021 та надало відповідачці кредит в сумі 11111,11 грн, однак остання належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі19887.05 грн. Позивач набув права грошової вимоги за вказаним кредитним договором до відповідачки на підставі Договору факторингу № 08012024 від 08.01.2024. Враховуючи, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 3028 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved