Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

02.07.2024р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 26.10.2014р. Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 357. Позов обґрунтований тим, що кожен зі сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, у зв`язку з чим шлюбні відносини фактично були припинені. Шлюб є формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачкою тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , 2015р.н. 30.09.2024р. позивачка звернулася до суду із відзивом на позов, в якому позов визнала, зазначивши, що з позивачем не підтримують подружні стосунки з червня 2024 року. Також у відзиві вказала, що інформацію про місце проживання дитини з нею, просить вказати у рішення суду, та врахувати, що вона має намір залишити прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання 08.10.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас разом із позовом подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання 08.10.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Водночас, у відзиві на позов просила розглядати справу за її відсутності. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2014р. виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 357, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.07.2014р. Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18.09.2015р. Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області). Фактично сторони припинили подружні відносини з червня 2024 року, шлюб носить формальний характер. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Водночас, оскільки в позові датою реєстрацію шлюбу вказано 26.10.2014р., хоча згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.07.2014р. Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, шлюб був зареєстрований 26.07.2014р., а тому в цій частині позов є безпідставний та необґрунтований та не підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачка визнала позов, а тому позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., а також з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: partial