Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач є батьком їх дочки [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства і знаходиться наобліку в психіатричному кабінеті КНП «Іршавська МЛ» з діагнозом F71.1 «розумова відсталість помірна, значне порушення поведінки, що потребує догляду та лікування». Їх дочка [PERSON] отримує відповідну соціальну допомогу до 18 років. Після окремого проживання з відповідачем, донька постійно проживає з нею. Стан здоров`я дитини є таким, що потребує постійних витрат на підтримання його на відповідному рівні, потребує постійного лікування, відповідних мір для реабілітації та соціалізації дитини. Отримуваної нею соціальної допомоги та її заробітку явно недостатньо для забезпечення належного утримання дочки [PERSON] . Зазначає, що відповідач має нормальний стан здоров`я і має всі можливості заробляти та брати участь в наданні допомоги на утримання дитини. Відповідач працює за кордоном, поведінка та стиль його життя вказують на достатній рівень його матеріального забезпечення та здатність брати участь в наданні допомоги своїй дитині. Також вказує, що вона знаходиться на обліку в лікаря-ендокринолога, знаходиться на інсулінотерапії, потребує замісної терапії інсуліном по схемі, із діагнозом «цукровий діабет тип1 /інсулінозалежний/, важка форма, лабільний перебіг, некомпенсований». Крім того зазначає, що працює вихователем в опорному Ільницькому закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради, де отримує невелику заробітну плату у розмірі 11482, 02 гривень. Посилаючись на викладене просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 гривень щомісячно починаючи з 07.07.2024. Ухвалою судді від 03.07.2024 у даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавав. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Донька сторін [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, що підтвердується посвідченням серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Іршавської міської ради донька сторін [PERSON] проживає у [ADDRESS] (а.с.13). Згідно довідки № 73, виданої 07.03.2024 психіатром, дочка сторін є інвалідом з дитинства і знаходиться на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Іршавська МЛ» з діагнозом F71.1 (а.с.7). На підставі рішення Іршавського районного суду від 14.02.2017, яке змінено рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 20.04.2017, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки сторін [PERSON] у розмірі по 1500,00 гривень (а.с.9-12). Позивачка [PERSON] знаходиться на обліку в лікаря-ендокринолога, перебуває на інсулінотерапії, потребує замісної терапії інсуліном по схемі, із діагнозом «цукровий діабет тип1 /інсулінозалежний/, важка форма, лабільний перебіг, некомпенсований» (а.с.14). Позивачка [PERSON] працює вихователем в опорному Ільницькому закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради, де отримує заробітну плату у розмірі 11482, 02 гривень (а.с.17). Згідно з статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Тобто вказана стаття передбачає, що батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати своїх дітей після досягнення ними повноліття за наявності сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: - один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю; - дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; - цей з подружжя опікується нею; - другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодуксу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»). УЗаконі України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні`визначено, що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав на рівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Згідно з статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає встановленим, що повнолітня дочка сторін є інвалідом з дитинства І групи, вона проживає з матір`ю, оскільки за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач добровільно не допомагає позивачці доглядати за їхньою непрацездатною дочкою, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю. Тому вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає за необхідне задовольнити позовну заяву частково та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини інваліда в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Доказів того, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти суду не надано. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: partial