Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 15.11.2019 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зроблено відповідний актовий запис № 148. Від спільного подружнього життя у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Позивачка зазначає, що причиною подання даного позову є те, що з вересня 2023 року подружжя не підтримують жодних подружніх стосунків. За час перебування у шлюбі вони не змогли створити міцної сім`ї, у них різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, а конфлікти і непорозуміння призвели до повного припинення подружніх відносин. Будь-яких спроб налагодити подружнє життя жодна із сторін не приймає. Позивачка вважає, що шлюб між нею та відповідачем існує формально та повинен бути розірваний. Враховуючи викладене, просить суд розірвати шлюб; с ина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею; п ісля розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; стягнути із відповідача судовий збір. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила слухати справу без її особистої участі та без участі її представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що заявлені [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. Будь-яких спроб налагодити подружнє життя ні він, ні позивачка не приймають. Їхній шлюб дійсно існує формально та повинен бути розірваним. Син [PERSON] проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу також повинен залишатись із матір`ю. Просив справу слухати без його особистої участі і без участі його адвоката та повідомити його про прийняте рішення. Із врахуванням наведенного, суд, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши представлені документи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2019 року у Калуському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 148 (а.с. 3). Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), який проживає із позивачкою. Як вбачається із пояснень, викладених сторонами у поданих ними заявах, їхній намір розірвати шлюб є остаточним, миритись вони не бажають. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 відомо, що «за загальним правилом за відсутності спору щодо того\~з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти\~суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу». Позивачка просить неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею.\~Відповідач проти\~цього не\~заперечує,\~а відтак\~наведена вимога\~теж підлягає\~до задоволення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги наведене, позовна вимога позивачки [PERSON] про залишення\~прізвища « [PERSON] »\~підлягає до\~задоволення. Крім того, слід стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved