Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Саламандра Г.М. звернувся до суду з позовом до відповідача Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог з урахуванням заяви про зміну предмету позову позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на двокімнатну кооперативну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру [PERSON] отримала у 1979 році на підставі ордеру виданого згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 30.11.1979 за № 873 «Про надання квартир та розгляд заяв громадян». Позивач вказує, що він є рідним братом [PERSON] та єдиним її спадкоємцем, який прийняв спадщину, шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою приватного нотаріуса йому було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючого документа на квартиру та державної реєстрації права власності. Окрім цього, 06.06.2005 він змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку із чим наявні розбіжності у написанні його прізвища та прізвища його сестри, що викликає сумніви щодо їх родинних відносин. На підставі викладеного позивач просить: встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.05.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Витребувано від приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. завірену копію спадкової справи № 85/2023 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 10.06.2024 судом зареєстровано копію матеріалів спадкових справ № 85/2023 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] наданої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. на запит суду. Протокольною ухвалою суду від 01.07.2024 постановленою в судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату із занесенням до протоколу судового засідання залучено до участі у справі третю особу Дочірнє підприємство «3» Житлово експлуатаційної контори № 13 Житлово будівельних кооперативів. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] адвоката Саламандри\~Г.М. про зміну предмету позову. Протокольною ухвалою суду від 20.09.2024 постановленою в судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату із занесенням до протоколу судового засідання було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Саламандра\~Г.М. не з`явились, однак адвокат Саламандра\~Г.М. подала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримуює у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, за наявними матеріалами у справі. Представник третьої особи Дочірнього підприємства «3» Житлово експлуатаційної контори № 13 Житлово будівельних кооперативів у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без присутності представника. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі та витребувану судом копію спадкової справи № 85/2023 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.12.1957, [PERSON] народилась [INFO] в с.\~Космирин Тернопільської області та її батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00042079415 від 31.10.2023, [PERSON] народився [INFO] в с. Космирин Бучацького району Тернопільської області та його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] , [INFO] 06.06.2005 змінив прізвище на « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові зроблено запис № 97, що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] виданим 06.06.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Як вбачається з архівного витягу № 147/04-15 від 27.02.2024 виданого Державним архівом Тернопільської області Тернопільської обласної військової адміністрації з протоколу № 22 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 30.11.1979, рішенням № 873 «Про надання квартир та розгляд заяв громадян», розглянувши клопотання керівництва та МК профспілки організацій та установ, учбових закладів, підприємств та заяв громадян Виконком міської Ради народних депутатів вирішив у зв`язку з одержанням працівницею ПТУ 3 [PERSON] (так у документі) трикімнатної квартири в ЖБК «Надзбручанець» ліміт на двокімнатну квартиру по [ADDRESS] , яку вона звільнила, передати вказаній організації. Рекомендувати правлінню ЖБК імені газети «Вільне Життя» прийняти в члени кооперативу [PERSON] (так у документі), за яку поступило клопотання керівництва ПТУ - 3, провести часткові зміни в списку пайовиків ЖБК і фінансові розрахунки з [PERSON] (так у документі) і Левицькою (так у документі). Громадянці [PERSON] (так у документі) видати ордер на квартиру [ADDRESS] . Склад сім`ї 2 особи (так у документі). Згідно з Довідкою ДП 3 ЖЕК13 ЖБК № 10 від 28.12.2023 про балансову вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , дата забудови 01.01.1974, член кооперативу [PERSON] . Площа будинку 4005,37 кв.м., площа квартири 45,80 кв.м., балансова вартість будинку 13416089,96 грн, фізичний знос будинку 10315566,91 грн, залишкова балансова вартість будинку 3100523,05 грн, залишкова балансова вартість квартири 35453,39 грн. Пайовий внесок виплачений повністю. Відповідно до довідки № 2337 від 13.12.2023 виданої ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», станом на 29.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] в бюро не зареєстрована. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 364284545 від 02.02.2024, за [PERSON] право власності на нерухоме майно не зареєстровано. [PERSON] померла [INFO] в м. Тернопіль, що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21.07.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як слідує із довідки № 251 виданої ДП 3 ЖЕК13 ЖБК 28.12.2023, [PERSON] дійсно була зареєстрована і проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , квартира житловою площею 31,3 кв.м., з 2 кімнат, тип власності кооперативна. Власником особового рахунку цієї житлової площі є [PERSON] , яка померла. Знята з реєстраційного обліку 19.07.2023. 31.10.2023 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. із заявою № 81 у якій зазначив, що приймає спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] . Також, 02.02.2024 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. із заявою № 187 у якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , яка належала його сестрі [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. №103/02-31 від 02.02.2024, [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з підстав відсутності правовстановлюючого документа та державної реєстрації на вказану квартиру. Згідно технічного паспорта на квартиру у будинку квартирного типу, який виготовлений 12.12.2023 ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] , квартира [ADDRESS] споруджена 1973 року та має загальну площу 45,8 кв. м., житлову площу 28,6 кв.м. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи про встановлення фактів, а саме: родинних відносин між фізичними особами (пункт 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено та не виникає сумніву достовірність факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Тернопіль, при цьому необхідність його встановлення зумовлена реалізацією позивачем [PERSON] права на оформлення спадкових прав після смерті сестри. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а беручи до уваги той факт, що розбіжності наявні у написані прізвищ позивача [PERSON] та його сестри [PERSON] , є перешкодою для оформлення ним спадкових прав, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України (в редакції від 16.01.2003), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України (в редакції від 16.01.2003), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2013), державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Положення ст. 328 Цивільного кодексу України (в редакції від 16.01.2003) передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Вказані норми дублюються у ст. 384 ЦК України (в редакції від 2003 року), де зазначено, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири. В п. п. 69, 71 Листа Верховного Суду України від 26.05.2001 «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» зазначалось, що члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», набувають права власності на квартиру. З п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 11.02.2010, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, відповідно до раніше діючому ЗУ «Про власність» право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації. Суд звертає увагу, що лише на підставі «Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 № 56, «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, передбачалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Водночас, виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 2004 року. Процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульована Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі\~Порядок). З матеріалів справи вбачається, що померла [INFO] [PERSON] , будучи членом будівельного кооперативу, до своєї смерті повністю сплатила пайовий внесок за кооперативну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ДП 3 ЖЕК13 ЖБК №\~10 від 28.12.2023. Таким чином судом встановлено, [PERSON] за життя набула право власності на кооперативну квартира [ADDRESS] , при цьому на момент набуття останньою права власності на кооперативну квартиру, законодавством не була передбачена як видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до матеріалів справи єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її брат [PERSON] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Із спадкової справи № 85/2023 судом встановлено, що позивач [PERSON] , прийняв спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом подання приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті сестри [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на успадковане нерухоме майно, зокрема належну спадкодавцю квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказану квартиру. За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача [PERSON] , підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved