Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

позивач Орган опіки і піклування Благовіщенської міської ради звернувся до Ульяновського районного суду Кіровоградської області з вищевказаною позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини. Позов мотивовано до суду мотивовано до суду зі слідуючих підстав: відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.07.2023 року №00040733693, виданий Благовіщенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внесено зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] у зв`язку з визнанням батьківства [PERSON] на підставі заяви батька, матері № 27-22.1-7318-33.1-73 від 24 лютого 2023 року. Нове свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , видане 24.02.2023 року на ім`я [PERSON] . (Копія повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. З матірю дитини [PERSON] відповідач в законному шлюбі не перебував. Мати дитини [PERSON] вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2023 року засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. З липня 2023 року малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживав разом з батьком [PERSON] . Службою у справах дітей Благовіщенської міської ради здійснювався постійний контроль за вихованням та виконанням батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього [PERSON] . 14 вересня 2023 року службою у справах дітей Благовіщенської міської ради здійснено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] . На момент обстеження умови проживання були незадовільні, брудно, будинок перебуває в аварійному стані. У кімнатах будинку відчувався стійких запах тютюну та алкоголю. Батько дитини перебував в стані алкогольного сп`яніння. Дитина голодна, брудна, залякана. При спілкуванні з дитиною були виявлені проблеми мовних навичок, через дефіцит спілкування з батьком. Того ж дня, за згодою батька, було вжито заходів щодо влаштування дитини у сім`ю родичів з належними умовами проживання та сприятливим умовами для емоційного стану дитини, наказом начальника служби у справах дітей Благовіщенської міської ради від 14.09.2023 року № 294 малолітнього [PERSON] влаштовано у сім`ю до рідного дядька [PERSON] , жителя с. Синьки Благовіщенської територіальної громади (копія наказу додається). За період з вересня 2023 року по січень 2024 року батько [PERSON] жодного разу не бачив дитини, не навідувався до нього, не допомагав матеріально, не цікавився його фізичним, духовним та моральним розвитком, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Під час перебування дитини у сім`ї родичів, емоційний стан дитини суттєво покращився, дитина: почала активно спілкуватись з рідними та однолітками, хлопчик відвідує дитячий садок. Відповідно до характеристики Синьківського закладу дошкільної освіти дитина має затримку в мовному розвитку, не вимовляє всі звуки, слова, не будує фрази та речення. При спілкуванні використовує жести та міміку. Ці факти свідчать про відсутність у дитини належного спілкування та розвитку. Спеціалістами служби у справах дітей Благовіщенської міської ради спільно з центром соціальних служб неодноразово проводили виховні бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього [PERSON] , але відповідач мотивує свою поведінку через проблему фінансового характеру, у зв`язку з відсутністю постійної роботи. Службою у справах дітей Благовіщенської міської ради ініційовано притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню малолітнього. Відповідно до довідки характеристики виданої старостою Шамраївського старостинського оскргу [PERSON] характеризується нгегативно. У вихованні сина участі не бере, веде аморальний спосіб життя та постійно розпиває алкогольні напої з односельцями, на зауваження рідних та старости села не реагує. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини 12 грудня 2023 року. Рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради №271 від 28 грудня 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] . Вищезазначене свідчить, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом та лікування малолітніх дітей, свідомо ухиляється від спілкування з ними, причому робить це без поважних причин, чим порушує вимоги ст. ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків виховувати та утримувати дитину. 19 січня 2024 року ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 28.02.2024 року. 28 лютого 2024 року ухвалою Ульяновського районного суду зупинено провадження у справі, в зв`язку з перебуванням відповідача на службі у Збройних силах України. 08 липня 2024 року ухвалою Ульяновського районного суду відновлено провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. 01 серпня 2024 року ухвалою Ульяновського районного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки і піклування Благовіщенської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, представник позивача долучила в судовому засіданні копію акту обстеження умов проживання відповідача [PERSON] з якого вбачається, що будинок в якому проживав [PERSON] не придатний для проживання, довідку характеристику на відповідача, який за місцем проживання характеризується з негативної сторони, постійно вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, копію наказу начальника служби у справах дітей Благовіщенської міської ради про тимчасове влаштування дитини [PERSON] у сім`ю до рідної тітки, копію витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 29.02.2024 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року з наступними змінами і доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11-12 цього ж Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні обов`язки щодо своїх дітей. Аналогічні приписи містить ст. 141 Сімейного Кодексу України. Частиною 1 ст. 275 СК України встановлено, що іноземці мають в Україні такі ж права і обов`язки у сімейних відносинах, як і громадяни України, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись саме на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За загальним правилом, позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.ї Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9-13). Мати дитини малолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] за вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2023 року засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі, відбуває покарання в місцях позбавлення волі ( а.с. 16-24). Згідно довідки - характеристики виданої старостою Шамраївського старостинського округу №81 від 21.12.2023 року - [PERSON] характеризується негативно. У вихованні сина участі не бере, веде аморальний спосіб життя та постійно розпиває алкогольні напої з односельцями, на зауваження рідних та старости села не реагує ( а.с.41). Згідно довідки - характеристики виданої старостою Шамраївського старостинського округу № 54 від 03.07.2024 року - [PERSON] характеризується негативно. За час проживання на території села зарекомендував себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя та постійно розпиває алкогольні напої з односельцями, на зауваження рідних та старости села не реагує. 14 вересня 2023 року службою у справах дітей Благовіщенської міської ради здійснено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] . На момент обстеження умови проживання були незадовільні, брудно, будинок перебуває в аварійному стані. У кімнатах будинку відчувався стійких запах тютюнопаління та алкоголю. Батько дитини перебував в стані алкогольного сп`яніння. Дитина голодна, брудна, залякана. При спілкуванні з дитиною були виявлені проблеми мовних навичок, через дефіцит спілкування з батьком. Того ж дня, за згодою батька, було вжито заходів щодо влаштування дитини у сім`ю родичів з належними умовами проживання та сприятливим умовами для емоційного стану дитини, наказом начальника служби у справах дітей Благовіщенської міської ради від 14.09.2023 року № 294 малолітнього [PERSON] влаштовано у сім`ю до рідного дядька [PERSON] , жителя с. Синьки Благовіщенської територіальної громади ( а.с.38). В ході судового засідання представником Органу опіки і піклування Благовіщенської міської ради також було долучено акт обстеження умов проживання №195 від 21.08.2024 року сім`ї відповідача [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , в якому проживав [PERSON] не придатний для проживання. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини 12 грудня 2023 року. Рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради №271 від 28 грудня 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] ( а.с.43-44). Відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина, взагалі не бере участь у його вихованні, не цікавиться життям дитини, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечують його матеріально. Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та наданими суду доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дітям спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачку батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах малолітніх дітей. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст.169 СК України. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд вважає доведеним, що не спростовано і самими відповідачем, що останній протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, не піклується про його духовний та фізичний розвиток не цікавиться його життям. Враховуючи свідоме систематичне небажання батька виконувати батьківські обов`язки щодо участі у вихованні дитини, матеріальному її забезпеченні, духовному зростанні, взагалі будь-якої участі у житті дітей, що повністю узгоджується з зібраними у справі доказами, до відповідачів слід застосувати таких крайній захід як позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved