Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 29 травня 2023 року укладено кредитний договір № 29.05.2023-100001198. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29 травня 2023 року, строком на 42 дні. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 09 липня 2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 9528 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн. та по процентам в розмірі 3528 грн., яку і просить позивач стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою судді від 02 липня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. 29 травня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №29.05.2023-100001198. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29 травня 2023 року, строком на 42 дні. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання боржник повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню). Як вбачається з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. Ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказує на те, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №29.05.2023-100001198 від 29 травня 2023 року заборгованість [PERSON] складає 9528 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн. та по процентам в розмірі 3528 грн. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» належить стягнути борг сумі 9528 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі зазначеного та

Outcome: approved