Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Гурба М.В. звернувся до суду з позовом до Селянського фермерського господарства "ВИД", та просить розірвати договір оренди землі від 30 грудня 2010 року, укладений між [PERSON] та Селянським фермерським господарством «ВИД» щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523281600:01:001:0028 площею 2,1846 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, та право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 8 вересня 2015 року №11168935, а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 0523281600:01:001:0028 площею 2,1846 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області. Вищевказана земельна ділянка перебуває в оренді відповідача строком на 20 років відповідно до договору оренди землі від 30.12.2010 року, що зареєстрований 28.10.2011 року за № 052320004001412 та право оренди за яким було зареєстровано 8.09.2015 року за № 11168935. Згідно з п.11 договору орендна плата вноситься відповідачем до 20 числа останнього у звітному році місяці. Таким чином, відповідач зобов`язаний не пізніше 20 грудня кожного року сплачувати позивачці орендну плату. Проте, відповідач систематично з 2017 року не сплачує позивачці орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою в розмірах визначених договором та чинним законодавством. Крім того, відповідно до ст.12 Закону України Про оренду землі, та п. 33 Договору передана в оренду відповідачу земельна ділянка підлягає страхуванню на весь період дії договору. Відповідно до п. 34 договору страхування земельної ділянки здійснює відповідач. Відповідач не виконує своїх зобов`язань по сплаті орендної плати та страхуванню належної позивачці земельної ділянки. Систематична не виплата відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою та не здійснення страхування земельної ділянки є невиконанням обов`язків передбачених договором, що відповідно до ст. 32 Закону України Про оренду землі та п.38 договору є підставою для його розірвання. Такі порушення умов договору позивач вважає істотними, що у відповідності до ч.2 ст.651 ЦК України є підставою для розірвання договору за рішенням суду. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. 09 листопада 2022 року представником відповідача СФГ «ВИД» - адвокатом Купрієм О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а з позивача стягнути судові витрати. Представник зазначає, що 30.12.2010 між СФГ «ВИД» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, кадастровий номер 0523281600010010028. СФГ "ВИД" тільки після подачі позову до суду стало відомо про бажання позивача отримати орендну плату, 14.10.22 на адресу позивача, яка зазначена в позовній заяві направлено лист з проханням повідомити реквізити куди перераховувати орендну плату, і на час подачі відзиву відповіді на лист не надходило. Щодо розірвання договору оренди землі з підстав не здійснення страхування представник посилаючись на ст. 12 Закону України "Про оренду землі" зазначає, що у разі невиконня свого обов`язку стороною, яка повинна згідно з договором оренди землі застрахувати об`єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і зажадати від іншої сторони відшкодування витрат на страхування, такі ж положення містить і укладений договір оренди землі. Також відзив містить заяву про письмове опитування позивача з наступними питаннями: 1) Яка причина відмови [PERSON] від отримання орендної плати за договором оренди землі від 30.12.2010, 2) чи є розмір орендної плати достатнім чи підлягає перегляду, 3) \~ \~ \~ \~чи страхувала [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 0523281600010010028, яка є предметом спору. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] адвокат Гурба М.В. зазначає, що твердження відповідача про відмову від отримання орендної плати не відповідають дійсності, оскільки відповідачу було відомо про місце проживання позивачки та він мав можливість щороку виконувати свої зобов`язання щодо сплати орендної плати шляхом здійснення відповідного переказу за її місцем проживання, і дана обставина підтверджується тим, що [PERSON] подавався позов про визнання недійсним Договору оренди землі від 30.12.2010 року, в якому було зазначено її місце проживання. Вказаний позов розглядався Піщанським районним судом Вінницької області в рамках справи № 142/1181/18 та був залишений без розгляду в зв`язку з неподанням відповідачем оригіналу договору для проведення почеркознавчої експертизи та зміни судової практики. Проте, відповідач маючи відомості щодо місця проживання позивачки не виконував своїх зобов`язань по здійсненню виплати орендної плати з 2017 року. Тобто, відповідач маючи відповідні зобов`язання за Договором та маючи реальну можливість їх виконати не вчиняв будь-яких дій щодо сплати орендної плати з 2017 року. В письмових запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву представник відповідача зазначає, що позивач навмисно не отримує орендну плату і це підтверджується поверненням надісланих в листопаді 2022 року та 13 грудня 2022 року коштів в сумі 8162 грн. як орендної плати. Ухвалою суду\~від 18\~січня 2023\~року відмовлено\~в задоволенні клопотання представника відповідача СФГ «Вид» - адвоката Купрія О.М. про визнання обов`язковою явки позивача [PERSON] для надання особистих пояснень, зобов`язано позивача [PERSON] надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті: Яка причина відмови [PERSON] від отримання орендної плати по договору оренди від 30.12.10?; Чи є розмір орендної плати, який зазначений в Договорі оренди землі від 30.12.2010 достатнім чи підлягає перегляду?; Чи страхувала [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 0523281600010010028, яка є предметом спору? 03 лютого 2023 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява свідка в якій позивач зазначає, що станом на момент подання позову вона не відмовлялась від отримання орендної плати, проте починаючи з 2017 року саме СФГ "Вид" не виконував своїх зобов`язань зі сплати орендної плати. СФГ Вид не здійснював перегляду розміру орендної плати протягом дії договору оренди землі від 30.12.2010 року, в зв`язку з цим, розмір орендної плати передбачений п.9 договору оренди землі від 30.12.2010 року не є достатнім та підлягає перегляду. Вона не здійснювала страхування земельної ділянки. Ухвалою суду\~від 10\~ квітня\~2023\~року було\~зупинено провадження в цивільній справі № 142/401/22 за позовом [PERSON] до Селянського фермерського господарства «ВИД» про розірвання договору оренди земельної ділянки, у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] до залучення до участі у справі в якості правонаступників позивача [PERSON] її спадкоємців. Ухвалою суду від 31 січня 2024 року залучено до участі у цивільній справі з ЄУН 142/401/22 за позовом [PERSON] до Селянського фермерського господарства «ВИД» про розірвання договору оренди земельної ділянки в якості правонаступників позивача [PERSON] \~ її спадкоємців - онуків [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спаддщину після її смерті, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером 0523281600:01:001:0028, поновлено провадження в даній цивільній справі з стадії підготовчого провадження. Ухвалою суду від 14 березня 2024 року було закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів\~витребувано з\~архіву Піщанського\~районного суду\~Вінницької області\~матеріали цивільної\~справи №\~142/1181/18\~за позовом\~ [PERSON] до\~Селянського фермерського\~господарства «ВИД»про визнання договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації, та повернення земельної ділянки, задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . В судовому засіданні з розгляду справи по суті 12 квітня 2024 року свідок [PERSON] повідомила, що працює бухгалтером СФГ "Вид", неодноразово телефонувала [PERSON] з питання виплати орендної плати, але та відмовлялась від її отримання та реквізитів рахунку для її перерахування не надавала, це відбувалось в кінці 2018, 2019 та 2020 років, і ці телефонні розмови чули працівники СФГ "Вид" [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . В судове засідання 10 жовтня 2024 року учасники справи не з`явились. Представником правонаступників позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] адвокатом Гурбою М.В. через систему "Електронний суд" 10 жовтня 2024 року була подана заява про проведення судового розгляду у даній справі без його та правонаступників позивача участі та підтримання позовних вимог. Представник відповідача СФГ «ВИД» - адвокат Купрій О.М. в судове засідання 10 жовтня 2024 року не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. Копією державного акта про право власності на земельну ділянку серії ВН № 205072 підтверджується, що за життя [PERSON] , на підставі розпорядження Піщанської РДА від 21.06.2004 року № 161, належала земельна ділянка площею 2,1846 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, кадастровий номер 0523281600:02:001:0028. (а.с. 8) 30 грудня 2010 року [PERSON] уклала договір оренди землі з відповідачем СФГ «ВИД» відповідно якого передала у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення що знаходиться на території Кукулівської сільської ради, площею 2,1846 га, строком на 20 років. (а.с. 6-7) Орендну плату сторони погодили в розмірі 1242,74 грн. на рік, п.9 договору. Пунктом 10 договору сторони погодили обчислення розміру орендної плати здійснювати з урахуванням коефіцієнтів індексації. Відповідно п. 11 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем до 20 числа останнього у звітному році місяця. Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Крім того відповідно до п. 34 цього договору страхування об`єкта оренди здійснює орендар. Як вбачається з інформаційної довідки № 299384662 від 14 лютого 2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права щодо земельної ділянки кадастровий номер 0523281600:01:001:0028 право оренди зареєстровано за СФГ "ВИД" 15 вересня 2015 року на підставі договору оренди від 30.12.2010 року (а.с. 9, 10) Згідно з ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доказів визнання недійсним зазначеного договору оренди землі сторонами у справі суду не надано. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України та частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. Відповідно до статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду, зокрема, в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, в тому числі, систематична несплата орендної плати. Таким чином, законодавство передбачає, як необхідну умову для розірвання договору оренди землі систематичне невиконання умов договору, в тому числі і щодо несплати орендної плати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). У частинах першій та другій статті 651 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення договору) визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Слід зазначити, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін «шкода», який слід тлумачити з урахуванням ч. 2 ст. 22 ЦК України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Відтак, суду належить встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення. Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї у постанові від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 Велика Палата Верховного Суду не вбачала. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами орендна плата за 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки не виплачена. Доводи представника відповідача про відсутність систематичної несплати орендної плати, оскільки [PERSON] не зверталась до відповідача за отриманням орендної плати, є безпідставними, тому що відповідач відповідно до вимог частини першої статті 537 ЦК України мав можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, якщо не знав куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання, крім того доводи представника відповідача про необізнаність про місце знаходження позивача спростовуються матеріалами цивільної справи з ЄУН № 142/1181/18 за позовом [PERSON] до СФГ "Вид" про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки. Крім того, знаючи про існування спору з позивачем, відповідач не вжив жодних дій для виплати орендної плати в 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роках, і тільки 14 жовтня 2022 року, вже після відкриття провадження у даній справі, направив позивачу листа про надання реквізитів для сплати орендної плати. (а.с. 46) Заперечуючи проти позову відповідач надав суду копію фіскального чека про здійснення 08 листопада 2022 року поштового переказу на ім`я [PERSON] в сумі 8162 грн. (а.с. 48) та копію фіскального чека про здійснення 13 грудня 2022 року поштового переказу на ім`я [PERSON] в сумі 3534 грн. (а.с. 93). Проте дані фіскальні чеки не підтверджують належного виконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2017-2021 роки, оскільки здійснені вже після подання позову до суду. Таким чином, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження про вчасне нарахування та виплату орендної плати [PERSON] за договором оренди землі, так само доказів сплати податків та зборів до місцевого бюджету з нарахованої орендної плати. Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотними є такі порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. З огляду на те, що несплата орендної плати позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладанні договору до правовідносин, що виникли між сторонами, може бути застосовані наслідки передбачені зазначеною нормою. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідачем умови договорів оренди землі належним чином не виконувались, орендна плата, як зазначалось вище, своєчасно не сплачувалась, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у визначений договором термін. Сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди та позивач не отримала того, на що вона розраховувала при укладанні договору. В даному випадку суд приходить до висновку, що систематичне не отримання орендодавцем орендної плати у визначений договором строк за 2018, 2019, 2020 та 2021 роки, є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за використання земельної ділянки. Позивач в своєму позові, як на підставу для задоволення вимог, вказує саме на порушення відповідачем істотних умов договору, яке носить систематичний характер, а саме в частині несплати орендної плати у строки, визначених договорами оренди. Таким чином, неналежне виконання умов договору щодо обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду що наведені вище. Беручи до уваги вказані приписи процесуального закону, зважаючи на те, що відповідачем СФГ "ВИД" не доведено факт нарахування та виплати орендодавцю [PERSON] орендної плати у визначеному договором розмірі та строки, суд констатує що відповідачем допущено систематичну несплату орендної плати, що позбавило орендодавця «значною мірою» того, що він розраховував отримати при укладенні договору, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58). Інші аргументи та доводи сторін специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і не здатні вплинути на рішення суду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що судом позов задоволено, покладає судові витрати по справі на відповідача. Представником позивача адвокатом Гурбою М.В. в заяві від 10 жовтня 2024 року зазначено, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу буде подано окремо. Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі наведеного та

Outcome: approved