Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

01 серпня 2023 року до суду надійшла позовна заява\~\~представника позвача [PERSON] адвоката Зеркіна А.С. до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» в якому просить суд, стягнути з відповідача на його користь позивача компенсації за дні невикористаної відпустки станом на 10.03.2023 р., суму нарахованої, але невиплаченої при звільненні заробітної плати станом на 10.03.2023 р. загальною сумою 24\~303,75 грн. та суму судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка працювала на ТОВ "Промислові Ремонти" ( в подальшому ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» ) на посаді машиніста крана 4 розряду на виробничій дільниці з ремонту устаткування № 2 та була звільнена за власним бажанням 10.03.2023, у зв`язку з виходом на пенсію. При звільненні позивачу не виплачена частина нарахованої заробітної плати за період що передує звільненню, сума компенсації за дні невикористаної відпустки, що суттєвим чином вплинуло на її права, які не були додержані роботодавцем при звільненні. Позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за дні невикористаної відпустки в розмірі 9446,07 грн., суму нарахованої, але невиплаченої при звільненні заробітної плати 14857,68 грн.. Позивач та її представник не з`явилися, до початку розгляду справи подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти заочного розгляду (а.с.76). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України. Ухвалою суду від 07.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 01.10.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідач копію відзиву до суду та учасникам процесу не надіслав. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, в заочному порядку, за правилами спрощеного позовного провадження, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 01.02.2017 року по 10.03.2023 року працювала у ТОВ «Промислові ремонти», правонаступником якого був ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23», а правонаступником останнього був ТОВ «Промислові-ремонти» та була звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України\~(Наказ від 10.03.2023 № 3/10у), що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-7). Згідно розрахункового листка за березень 2023 року, [PERSON] нараховано компенсацію за невикористані дні відпустки в розмірі 9630,21 грн., та за підприємством станом на березень місяць, існує борг, що складає 14857,68 грн. (а.с. 11). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України. Частиною 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що відповідно до статей\~55,\~124Конституції України\~та\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правилами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 1\~Закону України\~«Про оплату\~праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1ст.24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до частини шостої тієї ж статті своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Частиною 1статті 47\~КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того судом враховується, що згідно із підпунктом 164.2.1\~п.164.2\~ст.164\~Податкового кодексу\~України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Відповідно до ст.115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 233\~КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як вбачається з розрахункового листка за березень 2023 [PERSON] нараховано компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 9630,21 грн., та за підприємством станом на 10.03.2023 існує борг по заробітиній платі, що складає 14857,68 грн. (а.с. 11). Але позивач просить стягнути компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 9446,07грн., і суд першої інстанції не може вийти за межі заявлених позовних вимог. Доказів погашення вищевказаної заборгованості суду не надано. Тому факт порушення законодавства про оплату праці є доведений, що є підставою для стягнення боргу на користь позивача з метою захисту її порушених трудових прав. Спір між сторонами виник з приводу покладення на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ23» обов`язку із виплати заборгованості по заробітній платі. При цьому, судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент розгляду спору, ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», назву якого на теперішній час змінено на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23», не перебуває в стані припинення (а.с.15-18). Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Отже, суд вважає, що позов слід задоволити повністю і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» на \~користь позивача вищевказану суму заборгованості по заробітній платі. З огляду на положення\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач, відповідно п. 1 ч. 5\~ЗУ «Про судовий збір», звільнена від його сплати при зверненні до суду, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн. на користь держави. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Позивачем в тексті позовної заяви вказано витрати на професійну правничу допомогу на момент подачі позову в сумі 7000грн., інших судових витрат, які поніс позивач, не зазначено, як і доказів на підтвердження, але однією з позовних вимог заявлено стягнення суми судових витрат з відповідача на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст.ст.141,142 ЦПК України, та буде вирішено в судовому засіданні, з урахуванням доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат по справі. На підставі\~ст.43 Конституції України, ст.ст.\~47,\~115,\~116,\~233 КЗпП України,

Outcome: approved