Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Стаська О.Г. звернувся до суду з позовом до Медведівської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування поданого позову зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день своєї смерті була власником земельної частки (паю), розміром 1,60 умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Мельниківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0136214, який був виготовлений на ім`я [PERSON] та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 664 від 18.10.1996 року, що підтверджується архівною довідкою виданою архівним відділом №6 Черкаської РДА від 06.06.2024 за № 04-06/50. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її син [PERSON] , єдиний спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 530 ЦК УРСР, оскільки після її смерті протягом шести місяців користувався майном та речами померлої і таким чином вступив в управління та володіння майном померлої і відповідно до ст. 249 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] , хоч і прийняв фактично спадщину після смерті своєї матері, але не встиг переоформити спадкове майно на себе. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] , спадщину у встановленому порядку прийняв його син - позивач по справі [PERSON] , звернувшись протягом шести місяців після його смерті до нотаріуса. Крім того, право власності на частину спадкового майна позивач оформив та отримав свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлій [PERSON] земельну частку нотаріус позивачеві відмовив через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Наведені обставини позбавляють його можливості оформити свої спадкові права позасудовим шляхом, що стало підставою для звернення до суду, тому просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в адмінмежах Мельниківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, згідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), який був виготовлений на ім`я [PERSON] . Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 03.07.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 30.07.2024 підготовче провадження по даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. За клопотанням представника позивача судом витребувана копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , та відомості зі спадкового реєстру. До початку судового розгляду витребувані докази надійшли на адресу суду та були долучені до матеріалів справи. Представник позивача - адвокат Стасько О.Г. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, та просив суд його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання явку представника не забезпечив, на адресу суду надіслав заяву, відповідно до якої позов визнав не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спірні правовідносини стосуються правовідносин спадкування, тому до їх правового регулювання суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які були актуальними на момент виникнення зазначених правовідносин. Зокрема щодо правовідносин в частині спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року у редакції від 27.12.1996). Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. На підставі ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга), що встановлено статтею 530 ЦК УРСР. На підставі ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР). Під час розгляду справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Вказана обставина підтверджена свідоцтвом про смерть від 06.06.2002, актовий запис № 14, зареєстрований Мельниківською сільською радою (а.с. 9). На час відкриття спадщини [PERSON] належало право на земельну частку (паю), розміром 1,60 га в умовних кадастрових гектарах в межах Медведівської сільської ради Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0136214, який був виготовлений та виданий у 28.02.1997 на ім`я [PERSON] , про що в Книзі реєстрації зроблено запис за № 664 від 18.10.96. У графі з прізвищем [PERSON] присутній підпис про отримання сертифікату на руки, що підтверджується архівною довідкою виданою архівним відділом № 6 Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 06.06.2024 за № 04-03/50 (а.с. 18). Спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [PERSON] був її син [PERSON] (а.с. 11). З аналізу наведених фактів та обставин суд дійшов переконання, що до складу спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , увійшло право на земельну частку (пай), як майнове право особи. Вказане майнове право після її смерті успадкував спадкоємець першої черги за законом - син [PERSON] , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлої, що відповідає вимогам ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР. На підтвердження наведеного суду надані довідка Мельниківського старостинського округу Медведівської сільської ради від 05.06.2024. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] у визначений законом спосіб, під час розгляду справи судом не встановлені (а.с. 48 - 50). До правовідносин спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , застосуванню підлягають норми Книги Шостої Цивільного кодексу України «Спадкове право». На підставі статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). На підтвердження факту смерті [PERSON] суду надана копія свідоцтва про смерть від 17.12.2020, актовий запис № 3634 (а.с. 10). Матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] та наданої на виконання ухвали суду, підтверджено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання у визначений законом шестимісячний строк заяви про її прийняття нотаріусу. Інша спадкоємець за першої черги за законом подала заяву про відмову від права на спадщину, відповідно в силу чинного законодавства вона права спадкування не набула у зв`язку із відмовою від нього. На ім`я позивача нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна зі спадкової маси, натомість видача свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане померлим [PERSON] майнове право - право на земельну частку (пай), об`єктивно неможливо через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 55 - 114). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. На підставі ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ураховуючи, що твердження позивача є доведеними та обґрунтованими, відповідач не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлих [PERSON] та/або [PERSON] немає, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Наявні розбіжності у написанні імені померлої [PERSON] , зокрема « [PERSON] » і « [PERSON] », суд оцінює як різновиди написання вказаного жіночого імені, що підтверджено відомостями наукового довідника «Власні імена людей» (Київ, Наукова думка, 1996). На підставі викладеного,

Outcome: approved