Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-25 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначеним позов, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що відповідно до заяви відповідачки від 26.10.2022 року, останній, як внутрішньо переміщеній особі та особі з інвалідністю, рішенням від 28.10.2022 року було призначено щомісячну допомогу в розмірі 3000 грн. Починаючи з 01.01.2023 року нарахування допомоги здійснювалось у призначеному розмірі централізовано в програмному комплексі Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. Під час перевірки особової справи було встановлено, що згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.02.2024 року №19-1227/18/24, відповідачка 01.11.2023 року перетнула державний кордон України. З урахуванням цього, рішенням від 28.02.2024 року відповідачці було припинено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.12.2023 року та встановлено обсяг надмір виплачених коштів за період з 01.12.2023 року по 29.02.2024 року в сумі 9000 грн. Посилаючись на те, що відповідачка не повідомляла управління про виїзд за кордон, відповідно до направлених їй листів в добровільному порядку надмір виплачені кошти не повернула, позивач просив стягнути з останньої кошти в сумі 9000 грн. та понесені по справі витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3028 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.08.2024 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданій заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачка до суду повторно не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила. Відзив на позов не подала. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до довідки від 26.10.2022 року №1202-5002271689 відповідачка [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою. Відповідно до заяви відповідачки від 26.10.2022 року, останній, як внутрішньо переміщеній особі та особі з інвалідністю, рішенням від 28.10.2022 року було призначено щомісячну допомогу в розмірі 3000 грн., відповідно до «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року. З 01.08.2023 року виплату допомоги відповідачці було продовжено автоматично на один шестимісячний період відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №709 від 11.07.2023 року «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб». Починаючи з 01.02.2024 року виплату допомоги відповідачці було продовжено автоматично на один місяць відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №94 від 26.01.2024 року «Деякі питання соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб та інших вразливих категорій осіб». Починаючи з 01.01.2023 року нарахування допомоги здійснювалось у призначеному розмірі централізовано в програмному комплексі Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. Під час перевірки особової справи було встановлено, що згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.02.2024 року №19-1227/18/24, відповідачка 01.11.2023 року перетнула державний кордон України. З урахуванням цього, рішенням від 28.02.2024 року відповідачці було припинено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.12.2023 року та встановлено обсяг надмір виплачених коштів за період з 01.12.2023 року по 29.02.2024 року в сумі 9000 грн. Відповідно до п.п.1,2 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року, в редакції, що діяла на момент призначення відповідачці допомоги, цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога). Допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в\~переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Пунктом 3\~Порядку було\~передбачено,\~що допомога\~надається щомісячно\~з місяця\~звернення до\~квітня 2022\~р.\~включно на\~кожну внутрішньо\~переміщену особу,\~відомості про\~яку включено\~до Єдиної\~інформаційної бази\~даних про\~внутрішньо переміщених\~осіб,\~у таких\~розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень. Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 р. заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації. Внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги (п.5 Порядку). Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №709 від 11.07.2023 року «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» було установлено, що з 01.08.2023 року виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яким допомогу було призначено відповідно до\~«Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», продовжується автоматично на один шестимісячний період. Виплата допомоги не продовжується особам, які перебувають за кордоном більш як 30 календарних днів підряд (до 30-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, оздоровлення дітей, стажування, лікування, реабілітації, що підтверджується відповідними документами, зокрема за запрошенням приймаючої сторони, а також дні перебування за кордоном з таких причин, як смерть членів сім`ї особи та її родичів, догляд за хворою дитиною віком до 18 років, перебування у закладах охорони здоров`я, судових та правоохоронних органах, у зв`язку з якими особа не за власним бажанням не могла повернутися з-за кордону та може підтвердити такі обставини документально). Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №94 від 26.01.2024 року «Деякі питання соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб та інших вразливих категорій осіб» було встановлено, що виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжується автоматично з 01.02.2024 року на один місяць без додаткового звернення для осіб, у яких у січні 2024 року закінчився шестимісячний період отримання такої допомоги. Згідно п.п.6,8 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року, в редакції, що діяла на момент виїзду відповідачки за кордон, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняються починаючи з місяця, що настає за місяцем повернення до покинутого місця проживання або виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, у якому строк перебування за кордоном перевищив 30 календарних днів підряд або більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до\~ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку допомога переміщеним особам на проживання, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень\~ст.1215 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість\~закон\~встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Суд враховує, що відповідачка знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомила позивача про них, а саме: про її виїзд за кордон. Внаслідок цього, допомога, нарахування якої починаючи з 01.01.2023 року здійснювалось у призначеному розмірі централізовано в програмному комплексі Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, продовжувалась здійснюватись до моменту виявлення позивачем відповідного факту. За вказаних вище обставин та наведених вище положень законодавства, отримані відповідачкою за період з 01.12.2023 року по 29.02.2024 року кошти в сумі 9000 грн., підлягають стягненню з неї на користь позивача, як набуті без достатньої правової підстави. В зв`язку з цим, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідачки на користь позивача безпідставно отримано допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.12.2023 року по 29.02.2024 року в сумі 9000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 3028 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved