Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] № 12628 від 12.02.1996, зареєстрований на Одеській товарній біржі. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що позбавлений права власника на реалізацію спірного майна, оскільки договір на момент його укладення нотаріально посвідчений не був. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, процесуальним правом надання відзиву не скористались. Третя особа в судове засідання не з`явилась, пояснень по суті спору не надала. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК\~України\~в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 1996 році, тобто до набрання чинності новим\~ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми\~ЦК України\~в редакції 1963 року. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 12628 від 12.02.1996 позивач купив, а відповідачі продали квартиру [ADDRESS] . Спірний договір був відповідно до \~ст.15 Закону України «Про товарну біржу»\~\~зареєстрований на товарній біржі\~ Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод с нерухомістю, реєстраційний № 12628 від 12.02.1996. Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був. 13.02.1996 договір зареєстрований позивачем в ОМБТІ (реєстровий номер 247 у реєстровій книзі 170 пр на сторінці 20). Відповідно до\~ст. 227 ЦК України\~в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов`язковою. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2\~ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. На час розгляду справи позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення, а відповідачі від таких дій ухиляються. Поряд із тим, позивач виконав умови угоди, передав відповідачам гроші у якості плати за майно, зареєстрував право власності в ОМБТІ, вселився у спірну квартиру. Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з неї. На час вирішення спору право власності позивача на спірне майно не скасовано, що підтверджується довідкою КП «БТІ» Одеської міської ради від 22.04.2024 за вих. № 37649/04-04. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст.\~47, ст.227 ЦК України\~в редакції 1963 року договір купівлі-продажу спірного майна може бути визнаний судом дійсним, спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Outcome: approved