Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

23.01.2024 року позивач в особі представника [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з зазначеним позовом, який ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2024 року, був переданий на розгляд за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області. Так, в обґрунтування позову представник позивача зазначив, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.03.2016 року (справа №753/23907-15-ц) було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «АВТ Баварія» суму боргу в розмірі 999\~817,37 грн. Вказане рішення набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчий лист. 15.02.2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д.В. виніс постанову про відкриття провадження за №58393746 з примусового виконання виконавчого листа від 06.02.2019 року у справі за №753/23907-15-ц. 01.03.2019 року було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження за №58393746. 11.07.2019 року приватний виконавець Ляпін Д.В. в межах вказаного об`єднаного виконавчого провадження звернувся до ДП «Сетам» із заявкою на реалізацію арештованого майна, а саме: двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] 06.04.2020 року ДП «Сетам» проведені електронні торги з продажу об`єкта нерухомого майна, належного боржнику [PERSON] , вказаної двокімнатної квартири, номер лоту 375118. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги за №473199 від 06.04.2020 року переможцем торгів визнано ТОВ «Юрфактор Сервіс», майно придбане за ціною 484\~605 грн. На підставі протоколу про проведення електронних торгів за №375118 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. складено акт про проведені електронні торги від 07.04.2020 року. 10.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. на підставі акту приватного виконавця Ляпіна Д.В. щодо реалізації предмету іпотеки на підставі протоколу від 06.04.2020 року №473199 ДП «Сетам», складеного [PERSON] , видано ТОВ «Юрфактор Сервіс» свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 43,4 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.11.2021 року (справа за №910/4848/20), яке залишено без змін Постановою апеляційної інстанції, визнано недійсними електронні торги, які було проведено 06.04.2020 року з продажу об`єкта нерухомого майна двокімнатної квартири, загальною площею 43,4 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер лоту 375118. Також визнано недійсним свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за №463 від 10.04.2020 року та акт від 07.04.2020 року, складений приватним виконавцем Ляпіним Д.В. про проведені електронні торги. Вказаним судовим рішенням також встановлено, що ухвалою господарського суду м. Києва від 04.10.2019 року у справі за №910/13787/19 заборонено ДП «Сетам», його філії у м. Києві т Київській області та приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Д.В. вчиняти будь-які дії щодо двокімнатної квартири загальною площею 43,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 505603180000, яка належить [PERSON] , в тому числі її продажу (реалізації) на аукціоні 07.10.2019 року, номер лоту 375118. У зв`язку із зазначеним 07.10.2019 року ДП «Сетам» зупинило проведення аукціону. 31.03.2020 року на вимогу приватного виконавця Ляпіна Д.В. було поновлено електронні торги, переможцем яких стало ТОВ «Юрфактор Сервіс». Представник позивача зазначає, що 03.04.2020 року ТОВ «Юрфактор Сервіс», для участі в електронних торгах сплатило гарантійний внесок на рахунок організатора електронних торгів ДП «Сетам» у розмірі 24\~230,22 грн. Також, 07.04.2020 року на виконання протоколу електронних торгів позивачем було перераховано приватному виконавцю Ляпіну Д.В. суму коштів у розмірі 460\~374,75 грн. та ДП «Сетам» додаткову винагороду у розмірі 0,03 грн. Таким чином, у зв`язку із визнанням недійсним електронних торгів за лотом №375118 у сторін правочину виник обов`язок повернути позивачу все, що вони отримали за недійсним правочином. 04.01.2023 року позивач звернувся до відповідача із листом №б/н щодо повернення вищевказаних коштів. В свою чергу, 13.01.2023 року відповідачем було повернуто на користь позивача грошові кошти в розмірі 460\~374,75 грн. Водночас, враховуючи, що передумовою визнання електронних торгів, які були проведені 06.04.2020 року за номером лоту 375118, недійсними були неправомірні дії приватного виконавця Ляпіна Д.В. щодо надання організатору торгів вимоги про їх поновлення попри наявну (чинну) заборону на їх проведення, а тому внаслідок вчинення недійсного правочину позивачу було завдано матеріалу шкоду, яка підлягає стягненню з приватного виконавця. Внаслідок визнання електронних торгів недійсними 13.01.2023 року відповідачем була повернена позивачу сума грошових коштів у розмірі 460\~374,15 грн. Також, ДТ «Сетам» повернув позивачу сплачені кошти у розмірі 24\~230,25 грн. Таким чином, повернення стороною недійсного правочину позивачу сплаченої ним суми коштів 13.01.2023 року (майже через три роки після вчинення недійного правочину) не приведе позивача у первісний стан, який існував на момент укладення такого правочину, оскільки повернення аналогічної суми коштів в майбутньому не відповідає її грошовому еквіваленту, який існував в минулому, у зв`язку із впливанням економічних процесів, які відбулися за цей період, зокрема інфляційних. У зв`язку із зазначеним, позивач посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача суму інфляційних збитків у розмірі 208\~190,36 грн. Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2024 року цивільну справу за позовом ТОВ «ЮРФАКТОР СЕРВІС», подану представником [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми інфляційних збитків в розмірі 208 190, 36 грн. передано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області. Зазначена справа надійшла до Вишгородського районного суду Київської області 02.05.2024 року. Відповідно до ухвали судді Господарського суду м. Києва від 13.10.2023 року у справі за №910/15612/23 - ТОВ «ЮРФАКТОР СЕРВІС» було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «ЮРФАКТОР СЕРВІС» до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. про стягнення суми інфляційних збитків в розмірі 208\~190, 36 грн., з тих підстав, що оскільки у цій справі спірні правовідносини пов`язані завданням збитків від знецінення коштів внаслідок неправомірних дій відповідача (фізичної особи), то спір не є публічно-правовим, а випливає з відносин, які стосуються реалізації права позивача на захист майнових прав, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. При цьому, враховуючи відсутність між сторонами господарських правовідносин, як і спору про право, який виник з таких правовідносин, відсутність імперативних норм процесуального закону про віднесення такого виду спору до юрисдикції господарських судів, спір у цій справі має вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Зазначена ухвала набула законної сили 13.10.2023 року. Аналогічних висновків щодо юрисдикції спору у тотожній справі дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2022 року у справі за №229/1026/21, а також Верховний Суд суду у постановах від 22.10.2020 року у справі за №910/4286/20 та від 05.02.2020 року у справі за №201/8493/18. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.05.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] теж до суду не прибув, спрямував заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позову категорично заперечував. Крім того, 16.05.2024 року, через систему «Електронний суд», відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказав, що дійсно у нього, як у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва, перебувало виконавче провадження за №58393746 з виконання виконавчого листа за №753/23907/15 від 06.02.2019 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВТ Баварія», в рахунок відшкодування збитків 999\~817,37 грн. В процесі здійснення виконавчого провадження, 04.04.2019 року, у присутності понятих, було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: двокімнатної квартири загальною площею 43,4 м. кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 08.07.2019 року було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яким призначено ТОВ «Укрспецексперт». Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості - ринкова вартість квартири становила 692\~292 грн. 11.07.2019 року було сформовано та подано до ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна боржника з початковою вартістю 692\~292 грн. Відповідно до Протоколу за №423756 організатора торгів ДП «Сетам» від 05.08.2019 року, електронні торги по лоту за №363549 не відбулися у зв?язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція. 05.08.2019 року було винесено акт уцінки арештованого майна. Після уцінки загальна вартість майна становила 588 449 грн. Наступні електронні торги було проведено 27.08.2019 року, ціна продажу становила 588 449 грн. Згідно Протоколу за №428207 про проведені електронні торги від 27.08.2019 року переможцем електронних торгів по лоту за №367965 є учасник 5 - ТОВ «Софітра». Сума, яку необхідно було перерахувати на рахунок продавця склала 559 026,55 грн. Зазначена сума мала бути сплаченою переможцем до 10.09.2019 року. 11.09.2019 року до ДП «Сетам» було направлено повідомлення вих. №58393746/1852 у якому зазначалось, що сума, яку переможець торгів повинен був перерахувати на рахунок продавця у розмірі 559 026,55 грн. по лоту за №367965 не надходила. 19.09.2019 року ДП «Сетам» повідомило, що 27.08.2019 року електронні торги по лоту за №367965 не відбулися, про що системою було сформовано Протокол за №431499 від 13.09.2019 року. Торги не відбулися у зв?язку з відмовою переможця від сплати належної грошової суми, про що сформовано протокол №431499 від 27.08.2019 року. 13.09.2019 року було винесено акт уцінки арештованого майна. Після уцінки загальна вартість майна становила - 484 604,04 грн. 17.09.2019 року ДП «Сетам» було опубліковано лот за №375118. Разом з тим, на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 04.10.2019 року по справі за №910/13787/19 електронні торги по лоту за №375118 були зупинені. Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 року по справі за №910/14370/19 скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 року. Таким чином, 31.03.2020 року на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 року по справі за №910/14370/19 до ДП «Сетам» направлено вимогу про поновлення електронних торгів по лоту за №375118. Відповідач зазначає, що поновлення електронних торгів по лоту здійснювалося ДП «Сетам» самостійно, на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 року, яке набрало законної сили 31.03.2020 року. В даному випадку, вимога приватного виконавця направлялася суто з метою інформування ДП «Сетам», а не з зобов?язанням вчинити дії щодо поновлення електронних торгів. 06.04.2020 року ДП «Сетам» повідомило про те що, електронні торги по лоту за №375118 відбулися, переможцем яких стало ТОВ «Юрфактор Сервіс», яким протягом встановленого строку було здійснено повний розрахунок у розмірі - 484 605 грн. за придбане арештоване майно. Приватним виконавцем було отримано оригінал Протоколу за №473199 про проведення електронних торгів від 06.04.2020 року по лоту за №375118 та відповідно до цього було складено Акт про проведені електронні торги від 07.04.2020 року. Після проведення електронних торгів ТОВ «Софітра» звернулось до суду із позовом про визнання недійсними електронних торгів від 06.04.2020 року з продажу лоту за №375118, який рішенням Господарського суду м. Києва від 06.08.2020 року було задоволено. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 року вказане вище рішення залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.02.2021 року, частково задоволено касаційну скаргу ДП «Сетам», скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 року та рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2020 року, а справу за №910/4848/20 направлено на новий розгляд. В результаті нового розгляду, рішенням Господарського суду м. Києва від 29.11.2021 року, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 року, задоволено позовні вимоги ТОВ «Софітра». Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 06.12.2022 року касаційне провадження було закрито. Щодо повернення грошових коштів переможцю електронних торгів відповідач зазначив, що 10.01.2023 року на його адресу надійшла заява вих. №б/н від 04.01.2022 року про повернення коштів. Згідно платіжної інструкції за №4551 від 13.01.2023 року грошові кошти у розмірі 460\~374,75 грн. було повернуто ТОВ «Юрфактор Сервіс». Таким чином, приватним виконавцем не було порушено строк виконання зобов`язання. Твердження позивача про те, що передумовою визнання електронних торгів від 06.04.2020 року нібито були неправомірні дії відповідача, якими позивачу завдано матеріальної шкоди, [PERSON] вважає безпідставними, оскільки в рішенні суду по справі за №910/4848/20 відсутні будь-які висновки щодо неправомірності дій приватного виконавця, які б призвели до визнання недійсними електронних торгів. [PERSON] вважає, що обов`язок повернути майно виник у нього з моменту визнання судом відповідного правочину недійсним, відповідно інфляційні збитки нараховуються у разі прострочення виконання зобов`язань щодо повернення безпідставно одержаних грошових коштів. Заява позивача про повернення коштів датована 04.01.2022 року, надіслана позивачем 04.01.2023 року, відразу після отримання від позивача 10.01.2023 року заяви про повернення коштів, відповідач в найкоротший термін повернув кошти позивачу, а саме 13.01.2023 року, тобто [PERSON] жодним чином не порушив строк виконання зобов`язання щодо повернення позивачу одержаних грошових коштів в розмірі 460\~374,75 грн., а відтак і підстави для нарахування та стягнення інфляційних витрат відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 06.02.2019 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №753/23907/15 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВТ Баварія» в рахунок відшкодування збитків 999\~817,37 грн. (а.с. 103-104). 14.02.2019 року представник ТОВ «АВТ Баварія» Гузун О. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. із заявою про примусове виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.03.2016 року (а.с. 105-107). 15.02.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №58393746 з примусового виконання виконавчого листа за №753/23907/15, виданого 06.02.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВТ Баварія» в рахунок погашення збитків 999\~817,37 грн. (а.с. 108-110). Згідно постанови про опис та арешт майна боржника 04.04.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. при примусовому виконанні виконавчого листа за №753/23907/15, який 06.02.2019 року виданий Дарницьким районним судом м. Києва, у присутності понятих [PERSON] та [PERSON] проведено опис та арешт майна, що належить боржнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право спадщини, за законом, серія та номер 1798, виданого 19.11.2014 року, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв. м., житловою площею 30,5 кв. м. Так, квартира складається з: коридору площею 3,1 кв. м., санвузла площею 3,1 кв. м., кухні площею 6,0 кв. м., житлової площі 19,7 кв. м. та 10,8 кв. м., шафи площею 0,7 кв. м. При описі майна був присутній [PERSON] (а.с. 111-113). 08.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В., в рамках виконавчого провадження за №58393746, винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «УКРСПЕЦЕКСПЕРТ» та зобов`язано надати звіт про оцінку майна боржника, а саме квартири [ADDRESS] (а.с. 115-116). Відповідно до висновку експерта від 11.07.2019 року станом на 03.07.2019 року ринкова вартість двокімнатної квартири загальною площею 43,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 692\~292 грн. (а.с. 118). 11.07.2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д.В. звернувся до керівника філії у м. Києві та Київській області ДП «Сетам» із заявкою на реалізацію арештованого майна №58393746/1436, а саме двокімнатної квартири загальною площею 43,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , форма реалізації: електронні торги, вартість майна: 692\~292,00 грн. (а.с. 119-121). Як вбачається з листа адміністратора електронних торгів філії у м. Києві та Київській області [PERSON] за №1859/20-ПР-19 від 06.08.2019 року та Протоколу за №423756 проведення електронних торгів, 05.08.2019 року торги за номером лоту 363549 двокімнатна квартира загальною площею 43,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не відбулися, оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція (а.с. 122-123). 05.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В., в рамках виконавчого провадження за №58393746, складено акт уцінки арештованого майна, а саме квартири в м. Київ, загальна площа 43,4 кв. м., житлова площа 30,5 км. м., на 15%, вартість майна після уцінки 588\~449 грн. (а.с. 124). Згідно протоколу за №428207 проведення електронних торгів переможцем електронних торгів проведених 27.08.2019 року за лотом №367965 двокімнатна квартира загальною площею 43,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , став учасник №5 - ТОВ «Софіра», ціна продажу 588\~449 грн. У протоколі вказано, що зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 10.09.2019 року (а.с. 126-127). 11.09.2019 року приватний виконавець Ляпін Д.В. звернувся до ДП «Сетам» із повідомленням №58393746/1852 в якому вказав, що сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця по лоту № [NUMBER] від переможця торгів на рахунок продавця не надходила (а.с. 128). Згідно протоколу за №431499 проведення електронних торгів 27.08.2019 року - торги за номером лоту 363549 двокімнатна квартира загальною площею 43,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не відбулися, у зв`язку із відмовою сплати належної грошової суми. Вказаний протокол сформовано 13.09.2019 року (а.с. 130). 13.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В., в рамках виконавчого провадження за №58393746, складено акт уцінки арештованого майна, а саме квартири в м. Київ, загальна площа 43,4 кв. м., житлова площа 30,5 км. м., на 30%, вартість майна після уцінки 484 604,40 грн. (а.с. 131). Як вбачається з рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 року у справі за №910/14370/19 на а.с.10 - ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.10.2019 року у справі за №910/13787/19, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 року, заяву ТОВ «Софітра» про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково. Заборонено ДП «СЕТАМ», його філії у м. Києві та Київській області; приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Д.В. вчиняти будь-які дії щодо двокімнатної квартири загальною площею 43,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 505603180000, яка належить [PERSON] , в тому числі її продажу (реалізації) на аукціоні 07.10.2019 року, номер лоту 375118 (а.с. 141-142). Як зазначає у відзиві відповідач, на підставі вказаної ухвали ДП «Сетам» електронні торги по лоту №375118 були зупинені. Рішенням Господарського суду міста Києва у справі за №910/14370/19 від 27.02.2020 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Софітра» до ДП «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В., про визнання торгів такими, що відбулися та зобов`язання вчинити дії та скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 року у справі №910/13787/19 (а.с. 132-143). Зазначене рішення Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 року залишено без змін. 31.03.2020 року приватний виконавець Ляпін Д.В. звернувся до ДП «СЕТАМ» з вимогою за №58393746/589 про поновлення електронних торгів по лоту №375118 (а.с. 144-145). Згідно протоколу №473199 проведення електронних торгів переможцем електронних торгів, проведених 06.04.2020 року за лотом №367965 двокімнатна квартира загальною площею 43,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , став учасник №23 - ТОВ «Юрфактор Сервіс», ціна продажу 484 605 грн., сума сплаченого гарантійного внеску 24\~230 грн. У протоколі вказано, що зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 21.04.2020 року (а.с. 18-19, 147-148). Згідно з платіжними дорученнями за №66 від 03.04.2020 року та №67 від 07.04.2020 року ТОВ «Юрфактор Сервіс» перерахувало на користь ДП «Сетам» гарантійний внесок за участь у торгах у розмірі 24\~230,22 грн. та додаткову винагороду організатора згідно протоколу 473199 від 06.04.2020 у розмірі 0,03 грн., також згідно платіжного доручення №68 від 07.04.2020 року ТОВ «Юрфактор Сервіс» перерахувало на користь [PERSON] кошти за придбання на СЕТАМ прот. №473199 від 06.04.2020, лот №375118, ЄДРВП №59393746, переможець ТОВ «Юрфактор Сервіс» грошові кошти у розмірі 460\~374,75 грн. (а.с. 21, 22, 23, 149). 07.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В., в рамках виконавчого провадження за №58393746, складено акт про проведені електронні торги, згідно якого квартира, яка складається з двох кімнат, місцезнаходження: [ADDRESS] , загальна площа 43,4 кв. м., житлова 30,5 кв. м., яка належить [PERSON] на праві власності, відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 06.04.2020 №473199, реєстраційний номер лота: 375118, продана ТОВ «Юрфактор Сервіс» за грошові кошти у розмірі 484\~605 грн. (а.с. 150-151). Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 року, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 року, у справі №910/4848/20 задоволено позов ТОВ «Софітра» до ДП «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В., ТОВ «Юрфактор Сервіс». Визнано недійсними електронні торги, які були проведені 06.04.2020 з продажу об?єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43,4 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], номер лоту 375118. Визнано недійсним свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за №463 від 10.04.2020, яке було видане товариству з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» за результатами проведення електронних торгів 06.04.2020 з продажу об?єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43,3 кв.м, що находиться за адресою: [ADDRESS], номер лоту 375118. Визнано недійсним акт від 07.04.2020, складений приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лапіним Дмитром Валентиновичем про проведені електронні торги, які були проведені 06.04.2020, з продажу об?єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], номер лоту 375118 (а.с. 40-49). Так, задовольняючі позовні вимоги Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що наявні матеріали свідчать про те, що станом на 06.04.2020 року були відсутні відомості про усунення підстав для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) скасування (втрати чинності) ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 року по справі №910/13787/19. За таких обставин електронні торги проведені з порушенням встановлених Порядком правил проведення торгів, що є підставою недійсності прилюдних торгів, які були проведені 06.04.2020 року, з продажу об`єкта нерухомого майна, номер лоту 375118. 04.01.2022 року директор ТОВ «Юрфактор Сервіс» О. Прокопчук звернувся до ДП «Сетам» та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. із заявою №б/н про повернення коштів. Вказана заява датована 04.01.2022 року та згідно відбитку штампу АТ «Укрпошта», який міститься на конверті, направлена 04.01.2023 року (а.с. 152-156). Вказану заяву отримано приватним виконавцем Ляпіним Д.В. 10.01.2023 року та зареєстровано за вхідним номером 13 (а.с. 152). Як вбачається з платіжної інструкції за №4551 від 13.01.2023 року [PERSON] перерахував ТОВ «Юрфактор Сервіс» грошові кошти у розмірі 460\~374,75 грн. в рахунок повернення коштів сплачених за придбане на торгах майно (а.с. 20, 157). Також, згідно платіжної інструкції №13 від 15.03.2023 року ДП «Сетам» перерахувало на користь ТОВ «Юрфактор Сервіс» грошові кошти в розмірі 24\~230,25 грн. повернення гарантійного внеску та додаткової винагороди (а.с. 17). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке: Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо, встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Частиною четвертою ст. 656 ЦК України встановлено, що до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Частинами другою, третьою ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати; на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. За змістом ч. 2 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України - моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасовим порядком не передбачено. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі за №438/610/14-ц. Верховний Суд України у постанові від 18.09. 2013 року у справі за №6-75цс13 вказав на такі особливості застосування ст. 651 ЦК України. Суд оцінює істотність порушення договору, використовуючи термін «значна міра», яка проявляється у позбавленні сторони бажаного результату, який вона мала отримати при укладенні договору. При цьому вина сторони, яка істотно порушила договір, не має будь-якого значення ні для оцінки порушення як істотного, ні для виникнення права у другої сторони вимагати розірвання договору. Важливим критерієм істотності порушення договору також є розмір завданої шкоди, спричиненої таким порушенням, і який позбавляє потерпілу сторону отримати бажане при укладенні договору. Мова йде не лише про завдання шкоди у грошовій формі, що є прямими збитками, а також і про становище такої сторони, коли вона позбавляється можливості використовувати отримані результати договору. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» - реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Виходячи з правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином. Зазначений висновок узгоджується з нормами ст. 650, ст. 655, ч. 4 ст. 656 ЦК України, згідно з якими публічні торги належать до договорів купівлі-продажу. Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. 1-3 та ч. 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 24.10.2012 року в справі за №6-116цс12 та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.06.2018 року в справі за №910/856/17. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) прилюдних торгів за позовом учасника таких торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами прилюдних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 216 ЦК України - правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків (додатковий наслідок). Норми ст. 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину. Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець (ст. 655 ЦК України). Покупцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів є переможець торгів, який підписав протокол про їх результати та отримав затверджений державним виконавцем акт, а продавцем за таким договором може бути як спеціалізована організація, що проводила торги, так і виконавча служба, від імені якої могла виступати спеціалізована організація як організатор торгів. Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором, необхідно виходити з умов договору, що укладається між виконавчою службою та спеціалізованою організацією, яка проводить прилюдні торги. У разі якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом державної виконавчої служби договору ця організація під час укладення на торгах договору є представником відділу державної виконавчої служби, то стороною такого договору, а відповідно і продавцем, є державна виконавча служба. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом державної виконавчої служби договору, який за змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відповідно і продавцем, є спеціалізована організація. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 року у справі за №6-1884цс15 та у постановах Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі за №165/711/16, від 21.06.2023 року у справі за №464/6630/20. Враховуючи те, що реституція, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину, можлива лише між його сторонами, судам необхідно встановити, хто саме є продавцем та покупцем за договором, який було укладено за результатами проведення прилюдних торгів та який у подальшому визнано недійсним. У постанові Верховного Суду від 09.04.2020 року у справі за №489/7680/18 зазначено, що, встановивши, що, реалізовуючи квартиру на електронних торгах, виконавча служба самостійно виступала від свого імені як продавець і такі електронні торги визнані недійсними за рішенням суду, суди обґрунтовано виходили з того, що сплачена сума коштів за недійсним правочином підлягає стягненню на користь позивача саме з відділу державної виконавчої служби. У постанові Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі за №285/3523/18 вказано, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що у цьому випадку продавцем арештованого майна виступає орган державної виконавчої служби, який цього не заперечував, й та обставина, що після реалізації цього майна кошти були перераховані на рахунок стягувача, не позбавляє виконавчу службу статусу продавця у спірних правовідносинах; дотримання передбачених законодавством умов і порядку проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності цього правочину, і у разі визнання прилюдних торгів недійсними сторони договору повертаються у первісний стан шляхом реституції, а тому з виконавчої служби на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, сплачені нею за придбане майно. Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 14.02.2020 року в справі за №185/4328/17. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі за №686/21962/15-ц. Отже, положення ст. 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. За змістом ст. ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України - грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 року у справі за №758/1303/15-ц. У постанові Верховного Суду від 02.06.2021 року у справі за №552/5052/20 зазначено, «що в разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми (акцесорне зобов`язання (п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 року у справі за №910/4590/19). Оскільки набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів, а покупцем - переможець прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі за №910/856/17), відповідно, у разі визнання прилюдних торгів недійсними, настають наслідки недійсності правочину. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року за №2831/5 затверджено «Порядок реалізації арештованого майна». Так, згідно з п. 1 розділу І Порядку: виконавець - державний виконавець відділу державної виконавчої служби, приватний виконавець; відділ державної виконавчої служби - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, відділ державної виконавчої служби міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; гарантійний внесок - грошова сума, зарахована на рахунок організатора електронних аукціонів, яку за одним лотом сплачує учасник електронного аукціону, крім випадків, передбачених цим Порядком, у розмірі 5 %, ураховуючи стартову ціну лота, та яка є завдатком зі сплати винагороди за організацію та проведення електронного аукціону; організатор електронних аукціонів, аукціонів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних ауціонів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком; лот - одиниця арештованого майна, що виставляється для продажу на електронному аукціоні або аукціоні за фіксованою ціною; ціна продажу лота - фактична ціна реалізації лота на аукціоні. Згідно з п. 2 Розділу Х Порядку - у разі набрання законної сили судовим рішенням щодо визнання електронного аукціону недійсними гарантійний внесок підлягає поверненню переможцю електронного аукціону протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідного рішення на адресу Організатора. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 року в справі за №910/3831/22 зазначено, що, як убачається з висновків Касаційного цивільного суду у постановах від 11.08.2021 року у справі за №344/2483/18 та від 12.04.2023 року у справі за №461/4066/21 - зобов`язання повернути майно, отримане за недійснім оспорюваним правочином, виникає в особи з моменту набрання законної сили судовим рішенням про визнання такого правочину недійсним. Враховуючи презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), можна зробити висновок, що особа отримала майно на підставі укладеного правочину, але ця підстава згодом відпала з визнанням судом цього правочину недійсним. Отже, Касаційний цивільний суд у наведених справах зробив правильний висновок про виникнення у особи обов`язку повернути майно з моменту визнання судом відповідного правочину недійсним. Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Обов`язок з повернення коштів на підставі оспорюваного правочину виникає з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання правочину недійсним (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.08.2021 року в справі за за №344/2483/18. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Так, судом встановлено, що 04.01.2023 року ТОВ «Юрфактор Сервіс» звернувся до приватного виконавця Ляпіна Д.В. із листом, щодо повернення грошових коштів у розмірі 460 374,75 грн., у зв`язку із визнанням електронних торгів, які були проведені 06.04.2020 з продажу об?єкта нерухомого майна номер лоту 375118 недійсними, який отримано приватним виконавцем 10.01.2023 року. Як вбачається з платіжної інструкції за №4551 від 13.01.2023 року [PERSON] перерахував ТОВ «Юрфактор Сервіс» грошові кошти у розмірі 460 374,75 грн. в рахунок повернення коштів сплачених за придбане на торгах майно. Таким чином, відповідачем не було порушено строк виконання зобов`язання щодо повернення позивачу одержаних коштів, відповідно підстави для нарахування та стягнення інфляційних збитків відсутні, а тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed