Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

04 вересня 2024 року заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право спільної часткової власності на нерухоме майно , а саме 1/3 квартири [ADDRESS] (колишня назва району - Овідіопольський), виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 20 лютого 1997 року за №424, видавник: Радгосп-завод «Перемога»; встановити факт родинних відносин між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву просять задовольнити. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України \~кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України \~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно роз`яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Як встановлено судом [INFO] помер син заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) 17 січня 2024 року, за актовим записом №61 від 17 січня 2024 року. За життя, на підставі розпорядження органу приватизації від 20 лютого 1997 року за №424, померлий [PERSON] набув право спільної часткової власності на 1/3 квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстровано належним чином 19 травня 1997 року Овідіопольським РБТІ на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого 20 лютого 1997 року, видавник: Радгосп-завод «Перемога». Після смерті [PERSON] , заявниця як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Могили М.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Нотаріусом заведено спадкову справу №16/2024. Листом №145/02-14 від 10 серпня 2024 року нотаріус повідомила заявницю, щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON] , а саме на частку квартири у зв`язку із розбіжністю в документах, а саме: у Свідоцтві про право власності на житло, виданого 20 лютого 1997 року, видавник: Радгосп-завод «Перемога», прізвище померлого вказано « [PERSON] ». У той же час, у свідоцтві про смерть, бланк серія 1ЖД №751496, виданого Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) 17 січня 2024 року, прізвище померлого вказано « [PERSON] ». Прізвище заявниці, відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] вказано « [PERSON] ». Споріднення між Заявницею та померлим [PERSON] , як матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження померлого, бланк серії [NUMBER] , виданим Великодолинською селищною радою 30 березня 1963 року, відповідно якого матір`ю народженого [PERSON] вказано російською мовою « [PERSON] ». Написання прізвища « [PERSON] ». Російською мовою відповідає написанню цього прізвища українською « [PERSON] ». Таким чином, через невідповідність в написанні прізвища померлого у Свідоцтві про право власності на житло та у Свідоцтві про його смерть , оскільки зазначені документи заповнювались різними посадовими особами у різні роки та на різних мовах, тому виникла необхідність встановлення факту належності померлому правовстановлюючого документу. Крім того через неможливість встановлення родинного зв`язку між Заявницею та померлим [PERSON] , через невідповідність прізвища померлого, вказаного у свідоцтві про смерть та прізвища Заявниці вказаного у паспорті громадянина України, виникла необхідність встановлення факту родинних відносин. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.256\~ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, у тому числі започатковані за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Даний факт має для Заявниці [PERSON] юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо. Факт встановлюється з метою подальшого оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . Таким чином, суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved