Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

У листопаді 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі свого представника за довіреністю Дашко В.М. звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 25.03.2008 року у розмірі 32236,48 грн. та судового збору у розмірі 2684 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву №б/н від 25.03.2008 року та підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг, і які отримані нею для ознайомлення в письмовій формі. [PERSON] зобов`язалась сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11.06.2023 року має заборгованість у розмірі 32236,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом 28194,92 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 4041,56 грн. Просить стягнути на користь банку вказану заборгованість за кредитним договором та понесені витрати по сплаті судового збору. Позивач також просить розглянути справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась повторно, повідомлялась про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України (за останньою відомою адресою місця реєстрації), відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе відповідно до приписів ч.4 ст. 223, ч.2\~ст.247 та \~ст.\~280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 25.03.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений відповідно до ч.1 ст. 634, ч.2 ст. 638 ЦК України договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору Мкртичян [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який неодноразово змінювався за період з 25.03.2008 до 26.12.2022. Також [PERSON] неодноразово отримувала кредитні картки «Універсальна», останню картку «Універсальна» отримала 01.08.2019 року за № 5168755444776997 терміном дії 05/23 .Згідно довідки № 0515120300047761058 від 25.03.2008 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна «55 днів пільгового періоду» до укладеного з [PERSON] договору його сторонами визначений тип кредитної лінії як відновлювана, пільговий період: до 55 днів,базова процентна ставка - 1,9% щомісяця, розмір щомісячних платежів -7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідує за звітним. Вказана довідка узгоджена та підписана відповідачкою [PERSON] . Тобто сторони погодили основні умови кредитування з використанням кредитної картки, про що свідчить підпис відповідачки під цими умовами. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 11.06.2023 року складає у розмірі 32236,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом 28194,92 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 4041,56 грн. Як вбачається з розрахунку банку станом на 01.06.2023 року ( тобто на день закінчення строку дії картки та кредитування) заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором також складає 32236,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом 28194,92 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 4041,56 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості [PERSON] та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України\~\~«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254\~(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~. Таким чином, надана позивачем виписка по картковому рахунку [PERSON] , яка свідчить про тривалий час користування відповідачкою наданим кредитом, є належним доказом щодо заборгованості відповідачки за кредитним договором. Суд погоджується з такими розрахунками АТ КБ «ПриватБанк», оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.1048-1050 ЦК України, підтверджуються наданими доказами та не спростовані відповідачкою. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним\~договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір,\~в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - \~\~АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як зазначено вище, [PERSON] була ознайомлена із запропонованими їй умовами кредитування та погодилася з ними, підписавши ці умови, і тривалий час виконувала їх. Тому позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в заявленому розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжним дорученням № PROM5BON2F від 15.09.2023 р.

Outcome: approved