Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

28.08.2024 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт капітал») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 43457 грн 35 коп., а також судові витрати по справі. В обгрунтування вимог вказано, що 29.06.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір № 916618338, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 26250 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому право вимоги до боржника від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс»» на підставі укладеного 28.11.2018 договору факторингу № 28/1118-01. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору. 05.07.2024 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права вимоги до відповідача відповідно до укладеного з ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» договору факторингу №05/07/24. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу№05/07/24 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 43457,35 грн. Всупереч умовам зазначеного кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення коштів, після відступлення права вимоги не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 30.08.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копії позовної заяви з додатками для [PERSON] направлено позивачем 20.07.2024 цінним листом. Копію ухвали про відкриття провадження відповідачу судом направлено за зареєстрованою адресою місця проживання, однак згідно відмітки відділення Укрпошти від 07.09.2024 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але, згідно положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 29.06.2020 [PERSON] зайшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», де оформив в електронному вигляді заявку на отримання кредиту (анкету встановленої форми). Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» опубліковані на сайті www.moneyveo.ua, перебувають в загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, товариством генерується і відправляється на номер телефону, вказаний позичальником у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору. В такий спосіб 29.06.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено електронний договір кредитної лінії № 916618338, за умовами якого позичальник отримує 26250 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на умовах строковості, зворотності, платності, вказаний розмір ліміту є максимальним. Укладення електронного договору, відбулося шляхом введення відповідачем одноразового ідентифікатора № U66K8G6D/, який надійшов на номер телефону [NUMBER] , що вказаний [PERSON] . Кредитодавець перерахував кошти в сумі 26250 грн на вказаний відповідачем рахунок № [NUMBER] , що підтверджено даними платіжного доручення від 29.06.2020 (а.с.12). Таким чином, сторони визначили можливість позичальника користуватися кредитними коштами в межах дисконтного періоду (п.1.3 договору). Пунктом 1.3 сторони погодили, що встановлений у п 1.2 договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено, кількість продовження дисконтного періоду на умовах визначених договором необмежена. Крім того, на підставі п.4.2 строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.7 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п.1.8 та 1.12.1 договору. У будь якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Пунктом 4.3 сторони погодили, що проценти нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦПК України. Згідно пункту 5.1 договору від 29.06.2020 невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua. Відповідно до п.4.4 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Як вбачається з укладеного договору, позичальник має сплачувати, визначені у договору кредитодавцю відсотки за користування кредитом. Відповідно до п.1.4. договору сторони передбачили, що кредитними коштами [PERSON] користується з огляду на наступні процентні ставки, які є встановленими для кожного періоду строку кредитування: дисконтна процентна ставка - 252,20% річних. Згідно довідки №06_2/2024, виданої відповідно до договору №1336 від 26.09.2013, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та АТ КБ «Приватбанк», за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено платежі, у тому числі 20.01.2021 на рахунок [NUMBER] в сумі 26250 грн. За даними виписки з особового рахунку за кредитним договором № 916618338 від 29.06.2020 заборгованість [PERSON] станом на 15.07.2024 складає 43457,35 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 26250 грн, прострочена заборгованість за процентами - 17207,35 грн, розмір яких позивачем доведено з огляду на погоджені сторонами умови кредитування. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. За змістом ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі укладеного 28.11.2018 договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги до відповідача від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору (а.с.53). 05.07.2022 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права вимоги до відповідача відповідно до укладеного з ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» договору факторингу №05/07/24. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу№05/07/24 від 05.07.2024 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 43457,35 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 26250 грн, прострочена заборгованість за процентами - 17207,35 грн. З урахування конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»). Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн суд зазначає таке. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК Україниза результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.ч 3, 4 ст.137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (ст.12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно п.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України» . Згідно ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер. Як вбачається з матеріалів справи позивач разом з позовною заявою надав договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі керуючого адвоката Тараненка А.І. та ТОВ «Юніт капітал», протокол погодження видів правової діяльності та договірної ціни , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І., акт прийому-передачі наданих послуг. Однак жодних документів, які б підтверджувал факт оплати наданих послуг (квитанції, платіжного доручення) до позовної заяви не додано. За таких обставин вимога позивач щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу до задоволення не підлягає.

Outcome: approved