Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

У січні 2024 року позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката Міщенко Олена Віталіївна, звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в обґрунтування якої зазначила, що 07.11.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №3723. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно від 04.11.2023, серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на подальше життя. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинені. На даний час подружжя мешкає окремо. Позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. . Спору між подружжям про визначення місця проживання та утримання дитини не має Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу, в порядку спрощеного позовного провадження, окрім іншого, з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. На адресу суду представник позивача надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 04.11.2023 року, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.11.2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №3723. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , а також матеріали справи не містять даних про існування спору про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу. Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя, шлюбно-сімейні відносини між подружжя припинені, наразі подружжя проживають окремо та спільне господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливе. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Під час судового розгляду судом з`ясовані причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, члени якого проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї. Відповідно до ч. 4 ст.\~294\~ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище " [PERSON] ", а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved