Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Представник позивача Сечко С.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 березня 2021 року о 18-30 годині у м. Києві по вул. Маршала Малиновського 13, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «FORD Transit» д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та транспортним засобом «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року по справі № 756/9126/21 відповідача визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD Transit» д/н [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СГ УСГ» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-202122571. Власник пошкодженого автомобіля «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № ЕР-202122571. ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] в розмірі 29193,84 грн. Зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD Transit» д/н [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СГ ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200094118. ПрАТ «СК «УСГ» звернулося до ПрАТ «СГ ТАС» із заявою про виплату частки страхового відшкодування, у зв`язку з чим ПрАТ «СГ ТАС» здійснило виплату 50% страхового відшкодування у розмірі 14596,92 грн. Оскільки відповідач після скоєння ДТП самовільно залишив місце пригоди, то він зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «СК «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14596,92 грн. В ході досудового врегулювання спору відповідачем у добровільному порядку була сплачена сума у розмірі 7290,00 грн., о тому сума до стягнення складає 7306,92 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7306,92 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року по справі № 756/9126/21 [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850,00 грн. Оболонським районним судом м. Києва у тому числі встановлено, що 27 березня 2021 року о 18-30 годині у м. Києві по вул. Маршала Малиновського 13, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «FORD Transit» д/н [NUMBER] , під час руху заднім ходом для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] , чим порушив п. 10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] будучи причетний до ДТП, залишив місце події, чим порушив п. 2.10а ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124-4 КУпАП. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу «FORD Transit» д/н [NUMBER] , номер кузова автомобіля [NUMBER] . Відповідно до полісу №ЕР-202122571 від 09 грудня 2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , номер кузова автомобіля [NUMBER] , поліс діяв з 09 грудня 2020 року по 08 грудня 2021 року, страхувальник [PERSON] , страховик ПАТ «СК «УСГ». Відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього страхування станом на 27 березня 2021 року, поліс №ЕР200094118 від 28 травня 2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , номер кузова автомобіля [NUMBER], поліс є чинним, страхова компанія АТ «СГ «ТАС». Відповідно до страхового акту № ДКЦВ-22300 від 01 липня 2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування, страхувальником є [PERSON] , поліс страхування ЕР-202122571 від 08 грудня 2020 року, період страхування з 09 грудня 2020 року по 08 грудня 2021 року, транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , номер кузова автомобіля [NUMBER], особа якій завдано шкоду: [PERSON] , «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] , дата страхового випадку 27 березня 2021 року, розмір страхового відшкодування 29193,84 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 01 липня 2021 року, страхувальником є [PERSON] , поліс страхування ЕР-202122571 від 08 грудня 2020 року, період страхування з 09 грудня 2020 року по 08 грудня 2021 року, транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , номер кузова автомобіля [NUMBER], особа якій завдано шкоду: [PERSON] , «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] , дата страхового випадку 27 березня 2021 року, розмір страхового відшкодування 29193,84 грн., безумовна франшиза 2600,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 17291 від 01 липня 2021 року ПАТ «СК УСГ» перерахувало [PERSON] грошові кошти у розмірі 29193,84 грн. відповідно до страхового акту № ДКЦВ-22300 від 01 липня 2021 року. 20 квітня 2021 року складено протокол технічного огляду транспортного засобу д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до ремонтної калькуляції транспортного засобу д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , вартість ремонту складає 65147,10 грн., загальна сума після вирахувань складає 31793,84 грн. ПАТ «СК УСГ» 14 липня 2021 року звернулося до АТ «СГ «ТАС» з заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 14596,92 грн., винна особа водій [PERSON] , транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , страховик АТ «СГ «ТАС» договір №ЕР200094118. Відповідно до платіжної інструкції № 200934_7Т01А/518 від 29 липня 2021 року, АТ «СГ «ТАС» перерахувало ПАТ «СК УСГ» 14596,92 грн. по розрахунку відшкодування за страховим актом № ДКЦВ-22300, транспортний засіб «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] . Відповідно до платіжних доручень від 26 жовтня 2021 року, 29 листопада 2021 року, 29 грудня 2021 року [PERSON] перерахував на користь ПАТ «СК УСГ» грошові кошти на загальну суму 7290,00 грн. як регресний платіж згідно претензії № 2021 УСГ/АСА. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За п. 38.1.1 ст. 38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. В правових позицій, викладений у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 753/21177/16-ц видно, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) Страсбург, 10 лютого 2010 року, остаточне 10/05/2011), з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З огляду на викладене, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат та добровільно не відшкодованих відповідачем, а саме в розмірі 7306,92 грн. У зв`язку з чим, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» підлягають повному задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу виплачене позивачем страхове відшкодування в сумі 7306,92 грн. Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved