Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

19.06.2024 представник ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» - адвокат Грищенко О.М. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 15 175,65 грн. 3% річних, 148 179,55 грн. інфляційних витрат, а також 2 422,40 судового збору. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 04.07.2007 між КС «Федерація», [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір кредиту № АЦ-00483 та договори поруки № АЦ-00483-П. У зв`язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачами договірних зобов`язань КС «Федерація» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за вищезазначеними договорами. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4350/07 позовні вимоги КС «Федерація» задоволено, стягнуто із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором кредиту № АЦ-00483 від 04.07.2007, договорами поруки № АЦ-00483-П від 04.07.2007, а також судові витрати у загальному розмірі 35 954,38 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 замінено сторону (позивача) у справі № 2-4350/07 за позовом КС «Федерація» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № АЦ-00483 від 04.07.2007 та договорами поруки № АЦ-00483-П від 04.07.2007, - а саме КС «Федерація» на правонаступника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс». На даний час рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4350/07 не виконано, тому ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» має право на стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, а саме з 15.11.2007 (наступний день після ухвалення рішення) по 23.02.2022 (дата введення воєнного стану). За вказаний період сума 3% річних становить 15 175,65 грн., а сума інфляційних витрат - 148 179,55 грн. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.07.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку розгляду справи від керівника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» Мілованової О.М. надійшла заява, в якій остання підтримала позовні вимоги, просив проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, клопотань про відкладення або про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило. З урахуванням положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.07.2007 між КС «Федерація» та [PERSON] укладено Договір кредиту № АЦ-00483, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн., який зобов`язалася повернути до 04.07.2008 Для забезпечення виконання зобов`язань по вище зазначеному договору, 04.07.2007між КС «Федерація», [PERSON] та [PERSON] укладено Договори поруки № АЦ-00483-П, відповідно до умов яких [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають із Договір кредиту № АЦ-00483 від 04.07.2007 У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами договірних зобов`язань, заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4350/07 задоволено позов КС «Федерація». Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] солідарно на користь КС «Федерація» борг за договором кредиту № АЦ-00319 від 20.02.2007, договором кредиту № АЦ-00483 від 04.07.2007 та договорами поруки у сумі 35 491,87 грн. Стягнуто із [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь КС «Федерація» за договором кредиту №АЦ-00313 від 16.02.2007 в сумі 7760,07 грн. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь КС «Федерація» судові витрати в сумі 462,51 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 замінено сторону (позивача) у справі № 2-4350/07 за позовом КС «Федерація» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № АЦ-00483 від 04.07.2007 та договорами поруки № АЦ-00483-П від 04.07.2007, - а саме КС «Федерація» на правонаступника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс». Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» посилалось на те, що на даний час заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4350/07 відповідачами не виконано, а тому товариство має право на стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних. Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статі 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідальність за порушення грошового зобов`язання регламентується статтею 625 ЦК України. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі № 589/3683/16-ц. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 по справі № 910/11249/17. Як встановлено судом, на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4350/07 між сторонами виникло грошове зобов`язання. На даний час вищезазначене рішення відповідачами не виконано, кредитні зобов`язання не припинені, відтак, позивач має право на стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Згідно розрахунку, зробленого позивачем у позовній заяві, інфляційні витрати за період з 15.11.2007 по 23.02.2022 складають 148 179,55 грн., а 3% річних за вказаний період - 15 175,65 грн. Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних здійснено арифметично вірно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір у розмірі 2 422,40грн., тобто по 807,46 грн. із кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved