Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

Позивач 19.07.2024 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 10.08.2002 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на момент звернення до суду вже досягла повноліття. З 2015 року шлюбні стосунки між сторонами припинено, подружжя живе окремо, спільне господарство не веде, має окремий бюджет. Причиною цьому стали різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності. Внаслідок чого було втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач з 2016 року проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] , в якому у нього народилось двоє дітей. За таких обставин [PERSON] вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить його розірвати. \~Ухвалою суду від 26.07.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.17-18). Позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, шляхом направлення на зазначену в позові електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження, згідно тексту позовної заяви просить суд справу розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.5). Відповідач повідомлялась про розгляд справи належним чином, а саме: на адресу її реєстрації було направлено ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, про що свідчить конверт (а.с.20), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслала. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Справа\~розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як встановлено судом, 10.08.2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №476 (а.с.12). Від даного шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8), яка на момент звернення до суду вже досягла повноліття. Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, інші життєві цінності, шлюбні стосунки припинено в 2015 році. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Між сторонами давно втрачено почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям та власними інтересами. Позивач фактично утворив нову сім`ю, з 2016 року проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] , з якою у них за цей час народилось двоє спільних дітей. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.\~110\~СК України. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача та відповідачки, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved