Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/38273/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київська державна нотаріальна контора у місті Одесі, про усунення від права на спадкування, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності. За наслідком розгляду вказаної справи, 05.09.2024 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким у задоволенні вказаного позову [PERSON] про усунення від права на спадкування, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності, відмовлено. 11.09.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] , надійшла в електронній формі через підсистему Електронний суд заява про ухвалення додаткового рішення суду з вирішення питання про компенсацію понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 29000,00 грн., з доданими доказами до неї. Дана заява сформована в підсистемі Електронний суд 10.09.2024 року. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12.09.2024 року вказану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. 18.09.2024 року до суду від представника позивача в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшла заява про звільнення [PERSON] від сплати судових витрат, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем в порядку передбаченому статтею 136 ЦПК України. 19.09.2024 року до суду від представника позивача в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшла заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами в сумі 2000,00 грн. До судового засідання призначеного на 23.09.2024 року з`явились: - представник позивача [PERSON] [PERSON] який підтримав вищевказані заяви про звільнення позивача від сплати судових витрат та зменшення розміру витрат, заперечуючи проти задоволення заяви відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на правничу допомогу; - представник відповідача [PERSON] [PERSON] , яка заяву підтримала та просила суд задовольнити, шляхом стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу у заявленому до стягнення розмірі. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до частин 3-4 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд питання з розподілу судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в судовому засіданні 23.09.2024 року за відсутності сторін по справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/38273/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київська державна нотаріальна контора у місті Одесі, про усунення від права на спадкування, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності. Під час розгляду даної справи, представником [PERSON] [PERSON] було надано до суду відзив, в якому зазначено про очікування понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, які орієнтовно визначені в сумі 9900,00 грн. За наслідком розгляду вказаної справи, 05.09.2024 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким у задоволенні вказаного позову [PERSON] про усунення від права на спадкування, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності, відмовлено в повному обсязі. У судовому засіданні 05.09.2024 року до закінчення розгляду справи, представником відповідача [PERSON] було заявлено про подання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат\~на професійну\~правничу допомогу на\~протязі п`яти\~днів з\~дня ухвалення\~судового рішення,\~у зв`язку\~з чим,\~судом дане\~питання під\~час ухвалення\~судового рішення\~судом не\~вирішується. Відповідні докази на підтвердження понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та заява про ухвалення додаткового рішення суду, подана представником відповідача 10.09.2024 року, яка надійшла до суду 11.09.2024 року. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною 8\~статті 141\~ЦПК України\~передбачено,\~що докази\~на підтвердження\~судових витрат\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Отже, вказана заява з доказами на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, подана відповідачем [PERSON] до суду у визначені ст. 141 ЦПК України строки, за наслідком чого відсутні підстави для залишення вказаної заяви без розгляду. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати\~зокрема на професійну правничу допомогу. Приймаючи вищевикладені положення, оскільки рішенням Київського районного суду міста Одеси від 05.09.2024 року у задоволенні вказаного позову [PERSON] про усунення від права на спадкування, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору дарування, скасування рішень про державну реєстрацію права власності, відмовлено в повному обсязі, відповідач [PERSON] має право на відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу, які згідно з положеннями статті 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню позивачем по справі. Щодо наявності підстав для відшкодування [PERSON] та обґрунтованості заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 59 Конституції України,\~кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частина перша\~статті 15 ЦПК України\~визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до пункту 3.2\~Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(частина четверта\~статті 62 ЦПК України). За положеннями пункту 4 статті\~1, частин третьої та п`ятої статті\~27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити\~Конституції України\~та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пункт 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей\~134,\~137,\~141 ЦПК України. Відповідно до частини першої\~статті 134 ЦПК України\~разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. З огляду на\~статтю 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку,\~що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вказаний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеним у постанові від 22 листопада 2023 року по справі №712/4126/22. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавенц проти Латвії" достатньо, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial