Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гетманглобал» (надалі за текстом - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про відшкодування збитків (шкоди). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.06.2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] . А саме, відповідач 14.06.2023 року о 20.00 год., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Києві на вул.. Борщагівська, 171, не обрав безпечної швидкості, недотримався дистанції внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем«Volkswagen Polo» державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, що привело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.. 124 КУпАП. Автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] належить позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року по справі № 760/13685/24 відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також ремонту автомобілю, позивач звернувся до СТО ФОП [PERSON] . У результаті звернення позивачем було отримано рахунок №160623/4256 від 16.06.2023 року на суму 30 250 грн. Також, після проведення відновлюваного ремонту між позивачем та ФОП [PERSON] було складено акт виконаних робіт №160623/4256 від 23.05.2023 року. Беручи до уваги вищезазначене, просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду (збитки) в розмірі 30 250 грн. та судовий збір у розмірі 3028 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. 30.07.2024 року на виконання Ухвали суду надійшла заява про усунення недоліків позову. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві просила позовні вимоги задовольнити, розглянути дану справу без участі позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та зібрані у справі докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено,що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , транспортний засіб «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , належить позивачу (а.с. 8). Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у справі № 760/13685/24 відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. Постанова набрала законної сили (а.с. 12-13). З копії рахунку №160623/4256 від 16.06.2023 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 30 250 грн (а.с. 15). Відповідно до копії акту виконаних робіт №160623/4256 від 16.06.2023 року, позивачем було прийнято виконання робіт від виконавця ФОП [PERSON] на суму у розмірі 30 250 грн. (а.с. 16). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відомості про страхування транспортного засобу Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позивачеві, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до частини першої третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню майнові витрати на ремонт автомобіля у розмірі 30 250 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved