Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту та внесення змін до актового запису про народження. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач після того як звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом після своєї померлої матері [PERSON] , [INFO] , яка померла у листопаді [INFO] , виявив помилку в свідоцтві про його народження, а саме неправильне написання його імені. Позивач звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо внесення змін до актового запису про його народження, складеного 03.03.1956 року виконавчим комітетом Сокиринецької сільської ради Вінницького району у Вінницькій області, актовий запис N6, а саме в графі «ім?я» і виправити з імені " [PERSON] " на правильне ім?я " [PERSON] " та дописати по батькові дитини " [PERSON] ". Також позивач зазначив, що свідоцтво про своє [PERSON] він давно втратив. При зверненні до відділу РАЦСУ отримав відмову у видачі дублікату з огляду на те, що за аналогічними даними (датою народженням, місцем народження, прізвищем та по батькові, даними батьків) наявний запис лише щодо [PERSON] , тобто нібито стосується іншої особи і не може бути виданий позивачу. Також, з наведеної ж обставини позивачу також відмовляють видати свідоцтво про смерть матері [PERSON] . Оскільки знову ж таки, сином [PERSON] згідно з актовим записом N6 від 03.03.1956 р. є саме [PERSON] , а не позивач. А тому позивач змушений звертатися до суду з цим позовом про встановлення факту неправильності актового запису про народження [PERSON] , складеного 03.03.1956 року виконавчим комітетом Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №6, в частині запису ім`я [PERSON] на ім`я « [PERSON] » та не заповнення графи «по батькові». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 22.08.2024 року витребувано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг з ДРАЦСГ про актовий запис №6 від 03.03.1956р., складений на [PERSON] виконавчим комітетом Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та повний витяг з ДРАЦСГ про актовий запис щодо смерті [PERSON] , [INFO] , померлої в листопаді 2005 року. На виконання вимог ухвали судом отримано витребувані докази, які було досліджено у судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надіслали до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до актового запису про народження заявника №6 від 03.03.1956 року, складеного на [PERSON] -виконавчим комітетом Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області зазначено ім?я дитини « [PERSON] », відомості шодо по батькові та місця народження дитини відсутні, ім?я батька « [PERSON] ». Згідно з повним витягом з ДРАЦСГ щодо актового запису про шлюб заявника №1884 від 04.09.1984 року, складеного віллілом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вказане ім?я нареченого « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », місце народження «Україна, Вінницька область. Вінницький район, с. Сокиринці». Згідно з повним витягом з ДРАЦСГ щодо актового запису про розірвання шлюбу заявника №120 від 24.04.1991 року, складеного відділом державної ресстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), вказане ім`я чоловіка « [PERSON] », по батькові « [PERSON] ». Згідно з паспортом заявника [NUMBER] , виданого 30,11.2001 року на [PERSON] Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області вказане ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », місце народження «с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області». Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 25.12.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Стеблюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 12-1063, [PERSON] заповіла синові [PERSON] та онуці [PERSON] належний їй цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] під номером сто одинадцятим, в рівних долях кожному. Також, у свідоцтвах про народження дітей: [PERSON] серії [NUMBER] та [PERSON] серії [NUMBER] батько вказаний [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку №340-28.28-79 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 30.05.2024 року, виданого начальником\~відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановлено, що [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження у зв`язку з розбіжностями в написанні імені заявника в актовому записі про народження та інших документах. Згідно з п.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011року №96/5 (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як вбачається з абз.2 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 17.07.1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Згідно з п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини, в яких, зокрема, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатися на саму державу та її органи. У пункті 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по- батькові, місця і дати народження). У пункті 11 вказаної постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. При цьому, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності в актовому записі про народження позивача породжує для останнього юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і позивач у зв`язку з цим, не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, усунення такої можливе лише у судовому порядку шляхом встановлення неправильності в актовому записі про народження позивача та зобов`язання вчинення дій, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, оскільки при заповненні актового запису могла бути допущена описка посадовою особою, яка складала актовий запис про народження. На підставі викладеного та

Outcome: approved