Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

21.03.2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 38 470,50 грн, інфляційні витрати в розмірі 10 310,09 грн, 3% річних у розмірі 2 333,53 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою отримання кредиту відповідач звернувся до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та між сторонами 06.11.2021р був укладений електронний Договір №5029571.Згідно умов договору сума кредиту складає 12 450,00 грн, строк кредиту 30 днів, розмір відсотків 1,90% в день. ТОВ «АВЕНТУС Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12 450,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 12 450,00грн та заборгованість за відсотками в сумі 26 020,50 грн. 18.04.2023р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №18-04/23-Ф, за яким позивач отримав право вимоги до [PERSON] за Договором №5029571від 06.11.2021р. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 38 470,50 грн. Крім того просить стягнути з відповідача на свою користь також інфляційні витрати в розмірі 10 310,09 грн, 3% річних у розмірі 2 333,53 грн за період прострочення останнім виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, та судові витрати, які складаються з суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом, а саме, 2 422,40 грн, та витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. 09.05.2024 року від позивача на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої відмовляється від позовних вимог до відповідача в частині стягнення інфляційні витрати в розмірі 10 310,09 грн, 3% річних у розмірі 2 333,53 грн. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.06.2024 року вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін та відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач у своїй позовній заяві просив у разі відсутності відзиву від відповідача розгляд справи проводити без участі його представника. Відповідач у судові засідання, призначені на 17.07.2024 та 30.09.2024, не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Відповідач причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив на позов від неї на адресу суду не надходив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06.11.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №5029571 про надання споживчого кредиту, за умовами якого кредитодавець на умовах, встановлених Договором, надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з пунктами 1.3. - 1.5. Договором сума кредиту (загальний розмір) складає 12 450,00 грн.; тип кредиту - кредит; строк кредиту - 30 днів; детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено в порядку та на умовах, визначених у Розділі 4 цього Договору; тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах строку, вказаного в п. 1.4. цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника, відповідно до п. 4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3. Договору; знижена процентна ставка - 0,95% у день. Згідно з п. 1.6. Договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отриманні кредиту. У відповідності до п. 4.1 та п. 4.2. Кредитного договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2 (пп.4.2.1.-4.2.4.)Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3 (пп.4.3.1 -4.3.2) Договору. Споживач у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно), може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2 Договору (пп.4.2.1.). Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів: - перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або - протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом (п.4.2.2). Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлений споживачем Товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі (пп.4.2.3.). У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пп.4.2.2 цього пункту договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті (п.4.2.4). Порядок автопролонгації строку кредиту (далі - автопролонгація) (п.4.3). Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2 договору (п.4.3-4.3.2). Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін передбачена в п.4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 договору - письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину (п.4.4). Враховуючи те, що [PERSON] в межах строку дії договору, тобто до 06.12.2021 року свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконала, не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, строк дії кредитного договору було автопролонговано, як то передбачено п.4.3.2 Кредитного договору, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. За Додатком №1 до Договору визначено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та зазначено, що якщо позичальником не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені у Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, у зв`язку з чим будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе - 19 546,50 грн; проценти за користування кредитом складуть - 7 096,50 грн; реальна річна процентна ставка складе - 24 079,41 % річних; загальна вартість кредиту складе - 19 546,50 грн. Крім того, 06.11.2021 року сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про споживчий кредит. Судом встановлено, що Договір про надання споживчого кредиту, Додаток №1 до нього та Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором М244586. Факт перерахування коштів на рахунок відповідача № [NUMBER] , наданий ним кредитору під час укладання Кредитного договору, підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 04.05.2023 року №2634. У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідності до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. За частиною 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Положення частини 6 даної статті Закону передбачають шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчиненні дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначені форми підписання електронного правочину: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 10561 процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У відповідності до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Положеннями частини 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит. Також судом встановлено, що 18.04.2023р. між «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, та ТОВ «АВЕНТУС Україна» як клієнтом, був укладений Договір факторингу №18.04/23-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з п. 1.2. Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 18.04.2023 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та «ФК«ФІНТРАСТ Україна» підписали Акт прийому-передачі реєстрів боржників до Договору факторингу. Також був складений Реєстр боржників (Додаток №1 до Договору факторингу). Таким чином, виходячи з умов Договору факторингу позивач у даній справі 18.04.2023 став кредитором за кредитними договорами, укладеними ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальниками, в тому числі і за Договором №5028571, боржник [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту ні позивачу, ні первісному кредитору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у загальній сумі 38 470,50 грн, з яких 12 450,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26 020,50 грн - заборгованість за відсотками. Отже, вказана сума заборгованості, а саме, 38 470,50 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, який набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 5029571 від 06.11.2021 року на підставі договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 року. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд виходить з такого. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 року, ордер, копію свідоцтва про права на зайняття адвокатською діяльністю, рахунку на оплату по замовленню №2613/14/03 від 14.03.2024 року, відповідно до якого надано такі види правової допомоги: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором; 2) складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; 3) подання до суду позовної заяви в інтересах Клієнта - кількість годин - 10, загальна вартість - 10 000,00 грн, звіт про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 від 14.03.2024 року. Вказана сума була сплачена товариством, що підтверджується платіжною інструкцією від 14 .03.2023 № 4047. Проте суд враховуючи малозначність справи, та розгляд її в спрощеному позовному провадженні без участі сторін у судовому засіданні, тому вбачає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність з обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 4 000,00 грн.

Outcome: approved