Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

17 січня 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що 29 березня 2012 року [PERSON] підписано з ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» кредитний договір № 034/2012-БЗФ, відповідно до умов якого отримав кредит в сумі 140045,85 грн., зі сплатою 1,0 % за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ «Укргазбанк», [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір поруки № 064/2012-ПФО від 29.03.2012 р. Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 28.08.2013 р. у справі 3\~591/6062/13-ц стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 131548,50 грн. Остаточно рішення суду було виконано в грудні 2023 року. Посилаючись на ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку інфляційні витрати та 3 % річних за період з 12.03.2017 р. по 23.02.2022 р. в сумі 61548,92 грн, а також понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених підстав. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. 25.09.2024 року на електронну пошту суду надійшла заява від представника [PERSON] адвоката Березовського Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. До клопотання додано медичний висновок про тимчасово непрацездатність №ХВЗХ-5ЕА2-Х594-СКРР від 23.09.2024, зі змісту його неможливо ідентифікувати особу пацієнта. У відповідності до ч.4 \~ст.223 ЦПК України\~ у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з огляду на належне повідомлення відповідачів та неявку останніх, неподання відзиву на позовну заяву у визначений законом строк, суд вважає можливим розгляд справи провести за їх відсутності. На підставі\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 19.07.2024 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 30.04.2024 у цивільній справі №591/493/24 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 21.08.2024. Розгляд справи відкладався на 25.09.2024 року у зв`язку з неявкою відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 березня 2012 року [PERSON] підписано з ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» кредитний договір № 034/2012-БЗФ, відповідно до умов якого отримав кредит в сумі 140045,85 грн., зі сплатою 1,0 % за користування кредитом (а.с.11-15). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ «Укргазбанк», [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір поруки № 064/2012-ПФО від 29.03.2012 р. відповідно до умов якого поручитель поручається за кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №034/2012-БЗФ (а.с.16-17). Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 28.08.2013 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 131548 грн. та судові витрати в сумі 1315 грн. 49 грн. (а.с.18). Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2023 рішення суду виконано 26.12.2023 року (а.с.19). Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У даному випадку, зобов`язання між сторонами виникло з договору, за яким Відповідачі зобов`язалися розрахуватися з позивачем на умовах, визначених сторонами. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України\~сум. При цьому, сплата трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Положеннями\~ст. 611 ЦК\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема,\~статтею 625 ЦК\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12). Формулювання\~ст.625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень\~ст. 549 ЦК\~. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень ст. ст.\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Відповідачі мали грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 28.08.2013 про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Рішення суду виконане 26.12.2023. Враховуючи те, що відповідачі порушили вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до\~статті 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку заборгованості 3 % річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 року склав 17064 грн. 65 коп., індекс інфляції 44484,27 грн. (а.с.20-21). Аргументів та доказів на спростування позиції позивача, всупереч вимогам ч.3 ст.12 ЦПК України суду не надано. Відповідачами не спростовано таких розрахунок, докази щодо неправильності нарахування інфляційних збитків та трьох відсотків річних у суду відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано обґрунтований, належний та допустимий розрахунок на підтвердження позовних вимог в частині суми 3% річних та суму індексу інфляції, оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а їх розмір є доведеним долученим позивачем до справи розрахунком. З таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачами умови кредитного договору виконувалися неналежним чином, в результаті чого наявні підстави для нарахування 3 % річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 року в сумі 17064 грн. 65 коп., збільшення розрахунку заборгованості з урахуванням індексу інфляції 44484,27 грн., які і підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн, тобто по 1514 грн 00 коп. з кожного з них, оскільки стягнення судових витрат у солідарному порядку законом не передбачено.

Outcome: approved