Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, залучених на виконання своїх повноважень осіб. 09.06.2024 року через підсистему «Електронний суд» [PERSON] звернулася до суду з позовом, який зареєстрований канцелярією суду 10.06.2024 року, до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом останнього часу спільне життя між позивачкою та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, сформувалися протилежні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Від вказаного шлюбу у них народились двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що разом із сином [PERSON] , [INFO] , проживає за кордоном, а син [PERSON] , [INFO] проживає з відповідачем. Позивач не має можливості забрати малолітню дитину проживати разом з собою, а тому не заперечує щоб син [PERSON] , [INFO] , проживав разом з відповідачем. Виходячи з викладеного, позивач просила: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 07.02.2004 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайоннного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №44; - визначити місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем [PERSON] ; - визначити місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з відповідачем [PERSON] 22.07.2024 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей згідно визначеного позивачем порядку. Представник третіх осіб органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради та виконавчого комітету Ужгородської міської ради пояснень щодо позову не надав. Заяви та клопотання учасників справи. 12.06.2024 року через підсистему «Електронний суд» позивачем подано до суду заяву на виконання ухвали суду від 11.06.2024 року. 05.07.2024 року через підсистему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою комплексів технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». 12.07.2024 року через підсистему «Електронний суд» позивачкою [PERSON] подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 23.07.2024, 09.09.2024 року через підсистему «Електронний суд» позивачкою [PERSON] подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою комплексів технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». 31.07.2024 року представником виконавчого комітету Ужгородської міської ради подано до суду заяву про необхідність надання документів, необхідних для підготовки висновку про місце проживання дітей. 31.07.2024 року через канцелярію суду відповідачем [PERSON] подано заяву про відкладення підготовчого судового засідання. 29.08.2024 року представником виконавчого комітету Ужгородської міської ради подано до суду заяви про неможливість підготовки висновку про місце проживання дітей у зв`язку з відсутністю спору між батьками щодо місця проживання дітей, про розгляд справи у відсутності представника зазначеного органу. 19.09.2024 року сторонами, представником виконавчого комітету Ужгородської міської ради подані до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутності. 08.10.2024 сторонами подані до суду заяви про проведення судового засідання у їх відсутності. Пояснення сторін в судовому засіданні. Сторони, представники залучених на виконання своїх повноважень осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач та відповідач, кожен з них окремо, подали заяву про розгляд справи в їх відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2024 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2024 року позивну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Залучено виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3) до участі у даній справі та зобов`язано виконати вимоги ч. 5 ст. 19 СК України. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024 року розгляд справи ухвалено здійснювати в режимі відеоконференції з позивачем [PERSON] поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 07.02.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайоннного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №44, що стверджується долученим до справи копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2007 року; - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.02.2018 року. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON] у період часу з 04.12.2023 року по 17.05.2024 року неодноразово перетинала держаний кордон України через пункт пропуску «Ужгород», останній раз 17.05.2024 в напрямку «В`їзд». Згідно довідки закладу дошкільної освіти №29 «Дивосвіт» загального розвитку Ужгородської міської ради Ужгородського району Закарпатської області №101 від 04.07.2024 року, [PERSON] , [INFO] , відвідує заклад дошкільної освіти №29 «Дивосвіт» загального розвитку Ужгородської міської ради Ужгородського району Закарпатської області з 10.09.2020 року. Із змісту заяви виконавчого комітету Ужгородської міської ради №691/17/01-12 від 22.08.2024 року вбачається, що між батьками [PERSON] та [PERSON] фактично відсутній спір щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , а тому в органу опіки та піклування немає правових підстав для надання висновку по даній справі. На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , а малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] . Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінка Суду. Щодо розірвання шлюбу. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, позицію відповідача, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін [PERSON] , щодо якого ставиться питання визначення місця проживання, народився [INFO] , а отже на даний час досяг чотирнадцятирічного віку, а тому має право самостійно визначати з ким із батьків буде проживати. Отже, передбачені законом підстави для визначення судом місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з одним із батьків відсутні, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , судом встановлено, що спору щодо місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , між сторонами не існувало та не існує на даний час. Так, дитина зареєстрована та фактично проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Саме у вказаному житловому приміщенні для дитини створенні відповідні умови для проживання, розвитку та відпочинку дитини, що підтверджується матеріалами справи. Будь - яких заперечень щодо реєстрації місця проживання та фактичного проживання дитини разом із батьком, позивач [PERSON] не висловлювала; навпаки, просила суд визначити місце проживання малолітнього сина разом з батьком. Зі змісту заяви виконавчого комітету Ужгородської міської ради №691/17/01-12 від 22.08.2024 року вбачається, що між батьками [PERSON] та [PERSON] фактично відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, сторони за взаємною згодою врегулювали питання, необхідні для забезпечення проживання малолітнього сина разом із батьком. У Постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), згідно якого за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У Постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року по справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) згідно якого зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому місце її проживання. Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У даному конкретному випадку спір між сторонами про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відсутній, відповідачем подано до суду заяву, в якій він не заперечує проти того, щоб малолітній син проживав разом з ним, а тому малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати разом з батьком, що буде відповідати «якнайкращим інтересам дитини». Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial