Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 10 травня 1998 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має двох доньок повнолітню [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Позивачка повідомила, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, ведення спільного господарства і виховання дітей. Позивачка зазначила, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що не відповідає її інтересам. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 17.07.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 17.07.2024 та копію позовної заяви із доданими до неї документами, отримано відповідачем особисто 03.08.2024, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 20). Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 17.07.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачкою разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В період з 26.08.2024 до 20.09.2024 суддя І.Борисюк перебувала у відпустці, а з 23.09.2024 до 04.10.2024 на лікарняному. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 10.05.1998 Виконкомом Ганнопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10.05.1998, актовий запис № 3. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 5) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має двох доньок повнолітню [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 10-11) Наведені позивачкою у позові обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому\~судом враховано,\~що вчинення\~та/або\~не вчинення\~таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачкою, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією від 16.07.2024. (а.с. 4) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved