Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-23 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними договорів дарування приміщень кіосків (магазинів), квартал №17, алея №1, загальною площею по 28 кв.м. кожний, які знаходяться за адресою: Хмельницький район, Розсошанська сільська рада, автодорога Н-03 Житомир-Чернівці 191 км + 520 м праворуч, які посвідчені приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №1 - 1008216968250, запис про право власності №16054760, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №3 - 1008217668250, запис про право власності №16054772, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №5 - 1008218768250, запис про право власності №16054781, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №7 - 1008219468250, запис про право власності №16054793, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №9 - 1008219968250, запис про право власності №16054800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №11 - 1008220368250, запис про право власності №16054809, укладеними між відповідачами 22 серпня 2016 року, посилаючись на те, що дарування [PERSON] матері вказаних приміщень свідчать про недобросовісну його поведінку, оскільки він намагається ухилитись від виконання судового рішення про стягнення з нього заборгованості. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти позову заперечує, посилаючись на відсутність заборон та обтяжень на дані об`єкти нерухомого майна на момент укладення договорів дарування. Крім того, просить суд застосувати строки позовної давності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву про слухання даної справи за її відсутності, проти позову заперечує, посилаючись на те, що укладені договори ніяким чином не порушують права ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», оскільки на момент їх укладення були відсутні будь-які обтяження. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10 вересня 2014 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором в сумі 412074,22 долара США. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року замінено стягувача в даному виконачому провадженні з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». 22 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шість договорів дарування, за якими остання набула у власність приміщення кіосків (магазинів), квартал №17, алея №1, загальною площею по 28 кв.м., які знаходяться за адресою: Хмельницький район, Розсошанська сільська рада, автодорога Н-03 Житомир-Чернівці 191 км + 520 м праворуч, які посвідчені приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №1 - 1008216968250, запис про право власності №16054760, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №3 - 1008217668250, запис про право власності №16054772, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №5 - 1008218768250, запис про право власності №16054781, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №7 - 1008219468250, запис про право власності №16054793, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №9 - 1008219968250, запис про право власності №16054800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №11 - 1008220368250, запис про право власності №16054809. Відповідно до вимог ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 717 ч. 1 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до вимог ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Відповідно до вимог ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 203 ч. ч. 1-3, 5 та 6 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В постанові Верховного Суду від 5 квітня 2023 року в справі №523/17429/20 зазначено, що необхідно розмежовувати конкурсне оспорювання та позаконкурсне оспорювання фраудаторних правочинів. Недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину. Велика Палата Верховного Суду у справі №369/11268/16-ц сформулювала підхід, за яким допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як: фіктивного (ст. 234 ЦК України); такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (ст. ст. 3, 13 ЦК України); такого, що порушує публічний порядок (частини перша та друга ст. 228 ЦК України). Таким чином, на думку суду, вказані правочини були укладені між відповідачами з метою приховання майна [PERSON] від його звернення на користь стягувача, в даному випадку, ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». А тому вони підлягають визнанню недійсними. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Про укладенння вищезазначених договорів позивач дізнався 27 лютого 2024 року з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. А тому підстав для застосування строків позовної давності суд не вбачає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved