Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ГО «АЛІКАР» про стягнення вартості послуг. В обґрунтування позову посилається на те, що він є хірургом вищої кваліфікації та працює на посаді лікаря-уролога в Центральному госпіталі Військово-медичного Управління СБУ. Як лікар, він повинен постійно підвищувати свою кваліфікацію, а тому він постійно приймає участь в освітніх програмах та курсах щодо лікарської діяльності. ГО «АЛІКАР» є одним з організаторів освітніх курсів, послугами якого він користується. 28.07.2023 позивач на свій телефон отримав від відповідача запрошення прийняти участь в платному стажуванні за програмою «Міжнародне медичне спеціалізоване стажування Стамбул-Ізмір» в період з 23.09.2023 по 30.09.2023. Вказана пропозиція його зацікавила, у зв`язку з чим він оплатив вартість стажування у повному обсязі, у розмірі 29 125,00 грн. та оформив чергову щорічну відпуску. 14.09.2023 року представник ГО «АЛІКАР» зв`язався з ним та повідомив, що у запланований період з 23.09.2023 по 30.09.2023 стажування не відбудеться та запропонував обрати інший період проходження стажування, а саме з 04.11.2023 року до 11.11.2023 року, з 25.11.2023 року по 02.12.2023 року або з 09.12.2023 року по 16.12.2023 року. Враховуючи специфіку роботи та вже узгоджені дати відпустки, [PERSON] повідомив представника ГО «АЛІКАР» про неможливість прийняти участь у стажуванні на запропоновані дати та просив повернути кошти, які були сплачені за рахунком № [NUMBER] від 28.07.20223 року у розмірі 29 125,00 грн. Представник ГО «АЛІКАР» відмовився повертати кошти, в обґрунтування посилаючись на те, що сплачена сума у розмірі 29 125,00 грн. є благодійним внеском [PERSON] на рахунок ГО «АЛІКАР», про що і було зазначено у рахунку. Позивач вважає, що грошові кошти були сплачені за надання послуг, а саме за платне стажування, яке організовує відповідач, а тому відмова ГО «АЛІКАР» повертати кошти є незаконною та такою, що порушує його права, як споживача послуг. З огляду на викладене, просить суд стягнути з ГО «АЛІКАР» на його користь 29 125,00 грн. Ухвалою суду від 05.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 22.02.2024 від позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що після відкриття провадження у справі, представник ГО «АЛІКАР» зателефонував до нього та запропонував зарахувати сплачені кошти в рахунок майбутнього стажування. В підтвердження відповідач надав гарантійний лист-підтвердження за вих. №19/01 від 31.01.2024 року, без підпису уповноваженої особи, проте коштів на рахунок позивач не повернув. З огляду на викладене, вважає, що вказане не звільняє відповідача від обов`язку повернути йому кошти (а.с. 27-30). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує та просить суд розглядати справу без його участі (а.с. 36). Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 22, 35, 40, 44). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. [PERSON] на особистий телефон прийшло повідомлення, з оголошенням про проведення Міжнародного медичного спеціалізованого стажування Стамбул-Ізмір, 23.09.23 - 30.09.23, яке організовує ГО «АЛІКАР» (а.с. 5). Позивач погодився на зазначені умови та прийняв вказану пропозицію, сплативши 29 125,00 грн. згідно з рахунком ГО «АЛІКАР» №1250 від 28.07.2023 року. У призначенні платежу зазначено «Благодійний внесок за Міжнародне медичне стажування у Туреччині» (а.с. 6). Факт оплати позивачем рахунку ГО «АЛІКАР» №1250 від 28.07.2023 року також підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» від 31.07.2023 року (а.с. 7). Для участі у стажуванні, [PERSON] з 21.09.2023 року по 27.09.2023 року та з 28.09.2023 року по 05.10.2023 року взяв відпустку за місцем роботи, що підтверджується довідкою Військово-медичного управління Служби безпеки України №341 від 15.09.2023 року (а.с. 10). Як зазначено позивачем у позові, та не заперечувалось відповідачем, 14.09.2023 відповідач повідомив позивача про зміну графіку стажування. На вимогу повернути кошти, представник ГО «АЛІКАР» відмовився здійснити переказ, та запропонував [PERSON] обрати інші дати для проведення стажування, що підтверджується витягом з месенджеру (а.с. 8). В обґрунтування, представник ГО «АЛІКАР» пояснив, що оплата здійснена позивачем не за проходження стажування, а як благодійний внесок на рахунок ГО «АЛІКАР». В подальшому, 18.09.2024 року [PERSON] звернувся до ГО «АЛІКАР» з офіційною вимогою про повернення коштів, які були сплачені за рахунком № [NUMBER] від 28.07.2023 року у розмірі 29 125,00 грн. (а.с. 9). У відповідь на лист, ГО «АЛІКАР» надало позивачу відповідь №27/09 від 18.09.2023 року, згідно якої йому повторно роз`яснено його право обрати інший графік стажування та повідомлено про готовність виконати взяті на себе зобов`язання про проведенню стажування (а.с. 11). Станом на дату звернення до суду з позовом, грошові кошти у розмірі 29 125,00 грн. не були повернуті позивачеві. Представник відповідача належних та допустимих доказів того, що на час розгляду справи сума коштів повернута, не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до статті 6 цього ж Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. З огляду на обставини справи, суд дійшов висновку, що сторони досягли згоди щодо умов договору, оскільки ГО «АЛІКАР» запропонував умови, на які погодився позивач [PERSON] . Факт згоди з умовами договору також підтверджується активними діями позивача, спрямованими на оплату послуг, у відповідності до рахунку №1250 від 28.07.2023 року, який надав відповідач ГО «АЛІКАР». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Отже, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Відповідно до ч.1, ч.2 та п.п.3, 4, 5, 7 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника). У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Частина 6 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Тобто обов`язок доказування у справах цієї категорії покладається на надавача послуг. Відсутність вини може бути доведена будь-якими доказами, які б свідчили про об`єктивну неможливість виконати зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Аналіз обставин справи переконливо свідчить про неналежне виконання виконавцем своїх договірних зобов`язань та порушення суб`єктивних цивільних прав позивача як замовника послуг, а тому і необхідність їх захисту в судовому порядку, шляхом стягнення зазначеної суми із відповідача ГО «АЛІКАР» на користь позивача [PERSON] . Посилання відповідача у призначенні рахунку на благодійний внесок не приймаються до уваги судом, оскільки вони суперечать ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є несправедливими умовами по відношенню до споживача, а тому не можуть бути застосовані у вказаних правовідносинах. Відповідачем доказів на спростування доводів позивача суду не надано. Оскільки [PERSON] в повному обсязі сплатив послуги щодо проходження стажування в Туреччині, однак зазначеними послугами не скористався з причин, що не залежали від його волі, тому сплачені ним грошові кошти в сумі 29 125,00 грн. повинні бути повернуті відповідачем. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] до Громадської організації асоціації лікарів Карпатського регіону про стягнення вартості послуг, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при поданні позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved