Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] , яка є громадянкою РФ, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, набула право власності на частки земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6323783000:05:000:0457, площею 1.1014 га, 6323783000:05:000:0459, площею 1.3733 га, 6323783000:03:000:0337, площею 0.6635 га, 6323783000:05:000:0458, площею 2.1107 га, які розташовані на території Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області. Право власності на вищевказані земельні ділянки розташовані на території Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області були зареєстровані [PERSON] 18.01.2022 року, 21.01.2022 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, вказані земельні ділянки з кадастровими номерами 6323783000:05:000:0457, 6323783000:05:000:0459, 6323783000:03:000:0337, 6323783000:05:000:0458 у розмірі часток на праві приватної власності належать [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2012 року спадкова справа № 1088/2007 року та рішення Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області XVII сесії VIII скликання від 03.12.2021 року. Таким чином, [PERSON] у січні 2022 року набула право власності на частки вказаних вище земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 6323783000:05:000:0457, 6323783000:05:000:0459, 6323783000:03:000:0337, 6323783000:05:000:0458 та протягом року не виконала покладений обов`язок встановлений законодавством України, а саме: річний строк (кінцевий строк якого сплив 18.01.2023 року та 21.01.2023 року) не відчужила частки зазначених земельних ділянок, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи, що отримана [PERSON] у власність земельна ділянка сільськогосподарського призначення нею добровільно не відчужена упродовж встановленого законодавством України річного строку, право власності на таку земельну ділянку підлягає припиненню, шляхом її конфіскації за рішенням суду. Просив припинити [PERSON] право власності на частки земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6323783000:05:000:0457, площею 1.1014 га, 6323783000:05:000:0459, площею 1.3733 га, 6323783000:03:000:0337, площею 0.6635 га, 6323783000:05:000:0458, площею 2.1107 га, які розташовані на території Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району, шляхом їх конфіскацій на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Ухвалою суду від 07.05.2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.08.2024 року закрито підготовче провадження у справі. Справа призначена до судового розгляду по суті. Представник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області - прокурор Штефан Є.О., заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, про що, подав до суду відповідну заяву. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до \~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України\~зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. та зареєстроване в реєстрі № 1-2770 (спадкова справа № 897/2005), вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , [PERSON] , набула право власності на земельної частки земельних (пай), площею 5, 95 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 32). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] набула право власності на частки земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6323783000:05:000:0457, площею 1.1014 га, 6323783000:05:000:0459, площею 1.3733 га, 6323783000:03:000:0337, площею 0.6635 га, 6323783000:05:000:0458, площею 2.1107 га, які розташовані на території Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району (а.с. 17-18). Зазначене вище також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 42-53). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 18.01.2024 року, оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 6323783000:03:000:0337, площею 0.6635 га, з цільовим призначенням\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поштова адреса: Харківська область, Куп`янський район, Кіндрашівська, складає 11315 грн. 31 коп. (а.с. 57-58). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 18.01.2024 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6323783000:05:000:0457, площею 1.1014 га, з цільовим призначенням\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поштова адреса: Харківська область, Куп`янський район, Кіндрашівська, складає 19351 грн. 58 коп. (а.с. 59-60). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 18.01.2024 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6323783000:05:000:0457, площею 1.1014 га, з цільовим призначенням\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поштова адреса: Харківська область, Куп`янський район, Кіндрашівська, складає 19351 грн. 58 коп. (а.с. 59-60). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 18.01.2024 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6323783000:05:000:0458, площею 2.1107 га, з цільовим призначенням\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поштова адреса: Харківська область, Куп`янський район, Кіндрашівська, складає 25150 грн. 92 коп. (а.с. 61-62). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 18.01.2024 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6323783000:05:000:0459, площею 1.3733 га, з цільовим призначенням\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поштова адреса: Харківська область, Куп`янський район, Кіндрашівська, складає 22361 грн. 96 коп. (а.с. 63-64). Таким чином, на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення: - з кадастровим номером 6323783000:03:000:0337 (номер відомостей про речове право 46300966 від 18.01.2022 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію 63003186 від 24.01.2022 року); - з кадастровим номером 6323783000:05:000:0457 (номер відомостей про речове право 46338325 від 21.01.2022 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію 63045490 від 25.01.2022); - з кадастровим номером 6323783000:05:000:0458 (номер відомостей про речове право 46288266 від 18.01.2022 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію 62989221 від 21.01.2022); - з кадастровим номером 6323783000:05:000:0459 (номер відомостей про речове право 46301217 від 18.01.2022 року, індексний номер рішення про державну реєстрацію 63003616 від 24.01.2022). З досліджених\~вище документів,\~судом встановлено,що земельні ділянки з кадастровими номерами 6323783000:05:000:0457, 6323783000:05:000:0459, 6323783000:03:000:0337, 6323783000:05:000:0458 у розмірі часток на праві приватної власності належать [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2012 року спадкова справа № 1088/2007 року та рішення Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області XVII сесії VIII скликання від 03.12.2021 року (а.с. 33, 40-41). Крім того, згідно копії листа ГУ ДМС України в Харківській області від 23.10.2023 року № 60-2858 вих-23, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] згідно даних Головного управління ДМС у Харківській області є громадянкою РФ яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] та посвідки на тимчасове або постійне проживання в Україні не має (а.с. 54-56). Оскільки, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, яке здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, самостійно не реалізувало процесуальне право на подання позову про конфіскацію земельної ділянки, то наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Положеннями ст. ст.\~13,\~14 Конституції України\~визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених\~Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами. За змістом положень\~ст. 41 Конституції України, ст. ст.\~319,\~321 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами\~Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Земельного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів, укладених в рамках державно-приватного партнерства, зокрема концесійних договорів, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, зокрема об`єктом концесії, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт. Як зазначено у\~ст. 1 ЗК України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. В силу ч. 1\~ст. 3 ЗК України\~земельні відносини регулюються\~Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 22 ЗК України\~землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього\~Кодексу\~(ч. 5\~ст. 22 ЗК України). Згідно п. «а» ч. 1\~ст. 80 ЗК України\~суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 81 ЗК України\~іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно ч. 3\~ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Згідно ч. 4\~ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. В силу ч. 1\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно пункту «е» ч. 1\~ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 145 ЗК України\~якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Разом з тим, відповідно до п. в ч. 1\~ст. 143 ЗК України\~примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Частиною 1\~ст. 148 ЗК України\~визначено, що земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. За приписами п. 10 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Згідно із\~ст. 356 ЦК України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Таким чином, право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 6323783000:05:000:0457, площею 1.1014 га, 6323783000:05:000:0459, площею 1.3733 га, 6323783000:03:000:0337, площею 0.6635 га, 6323783000:05:000:0458, площею 2.1107 га, які розташовані на території Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району, [PERSON] зареєструвала 18.01.2022 року, 21.01.2022 року та, враховуючи положення\~ст. 145 ЗК України, у строк до 18.01.2023 року та 21.01.2023 року вона повинна була здійснити відчуження набутих нею земельних ділянок. У зв`язку з недотриманням [PERSON] передбаченої земельним законодавством процедури щодо відчуження набутих нею земельних ділянок сільськогосподарського призначення протягом року, у зв`язку з чим такі земельні ділянки з кадастровими номерами 6323783000:05:000:0457, 6323783000:05:000:0459, 6323783000:03:000:0337, 6323783000:05:000:0458 підлягають конфіскації за рішенням суду. Аналіз вищевказаних норм\~ЗК України\~дає підстави для висновку, що законом передбачений чіткий обов`язок іноземця чи особи без громадянства відчужити земельну ділянку сільськогосподарського призначення протягом 1 року з дня набуття права власності на неї. Вказана норма є імперативною та не передбачає винятків. У випадку не відчуження такої земельної ділянки іноземцем чи особою без громадянства у встановлений законом строк, така земельна ділянка підлягає конфіскації на користь держави. Частиною 4\~ст. 10 ЦПК України\~і \~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~законодавець визначив, що суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited проти України» від 23.01.2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися значною свободою (полем) розсуду. Принцип пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, а також, враховуючи те, що відповідач [PERSON] , будучи іноземним громадянином, а саме громадянкою РФ, у порушення вимог ч. 4\~ст. 81 ЗК України, після реєстрації 18.01.2022 року та 21.02.2022 року права приватної власності на спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення, не відчужила протягом року вказані земельні ділянки, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги Куп`янської окружної прокуратури Харківської області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 348 ЦК України, якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, що був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно, з урахуванням його характеру і призначення, за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Згідно з ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України, передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначено у ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом Куп`янською окружною прокуратурою Харківської області було сплачено 12112 грн. 00 коп. судового збору за подачу позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 988 від 23.04.2024 року, а тому, сума цих витрат підлягає стягненню з відповідача на користь Харківської обласної прокуратури. На підставі викладеного,

Outcome: approved