Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача \~ \~ \~ \~У березні 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Позивач [PERSON] володіє часткою 7/18 частин зазначеного вище будинку, на підставі договору дарування частини житлового будинку з 04.12.2013, а [PERSON] - часткою у розмірі 11/18 частин будинку, на підставі договору дарування з 16.08.2010. У березні 2024 року з`ясувалося, що на вказане нерухоме майно зареєстроване обтяження, а саме 26 липня 2004 року встановлено заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: № 79280, на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , підстава обтяження: повідомлення, 7, від 20 липня 1956 року, Броварський деревообробний комбінат, реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора, власник: [PERSON] , додаткові дані: архівний номер: [NUMBER] , архівна дата: 12 вересня 2000, дата виникнення: 25 липня 1956, № реєстра: 123, внутр. №BA01852D2AF1432B3546. Однак, [PERSON] ніколи не був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Натомість, за [PERSON] було зареєстроване право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який у 1954-1956 років був за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 20.07.1957, посвідченого 7-ю Київською ДНК 30.09.1954 за №11154. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачі зазначають, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону створює перешкоди у реалізації їх законних прав, тому просять скасувати наявне обтяження. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, у вказаній ухвалі відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 369066887 від 08.03.2024, житловий будинок [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є власницею 1/18 частин вищевказаного будинку на підставі договору дарування, посвідченого 04.12.2013 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., зареєстрованим за № 3587. [PERSON] належать 11/18 частин зазначеного будинку, на підставі договору дарування, посвідченого 07.08.2010 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4964. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 369066887 від 08.03.2024 видно, що у реєстрі значиться обтяження у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: № 79280, на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , підстава обтяження: повідомлення, 7, від 20 липня 1956 року, Броварський деревообробний комбінат, реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора, власник: [PERSON] , додаткові дані: архівний номер: [NUMBER] , архівна дата: 12 вересня 2000, дата виникнення: 25 липня 1956, № реєстра: 123, внутр. №BA01852D2AF1432B3546. Згідно довідки № 277, виданої 13.03.2024 КП Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броварське бюро технічної інвентаризації», відповідно до архівних даних станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за: [PERSON] - на 7/18 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Броварською державною нотаріальною конторою 29.05.1990 за р.№2-1371 (дата реєстрації 04.06.1990); та [PERSON] - на 11/18 частки на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 07.08.2010 за р.№4964 (дата реєстрації 16.08.2010р.). Згідно інвентаризаційної справи даний житловий будинок у 1964р. був за адресою: [ADDRESS] та належав [PERSON] , а з 1970р. став за адресою: [ADDRESS] . Додатково повідомлено про те, що за [PERSON] було зареєстроване право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який у 1954-1956 роках був за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 20.07.1957р., посвідченого 7-ю Київською ДНК 30.09.1954 за №11154. Таким чином, встановлено, що [PERSON] не був власником обтяженого житлового будинку та не був зареєстрованим у будинку [ADDRESS] , що також підтверджується копіями технічних паспортів на вказаний житловий будинок, виготовлених станом на 17.02.1992 та 01.06.2010 (а.с. 26-30). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини У силу ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Суд зазначає, що у даному випадку [PERSON] та [PERSON] не можуть в будь-якому іншому порядку, ніж у судовому, зняти наявне обтяження, зобов`язати відділ державної виконавчої служби чи нотаріальну контору зняти заборону із належного їм нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , власником якого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна помилково зазначений [PERSON] . За таких умов, коли виконавче провадження не існує, а посадові особи не можуть винести будь-яку постанову поза межами виконавчого провадження, належним способом захисту в цьому випадку є скасування арешту майна боржника в судовому порядку через неможливість захисту прав особи в позасудовому порядку. З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що спірне обтяження накладено на нерухоме майно, власником якого зазначено [PERSON] , який не є власником житлового будинку, а також те, що іншого способу скасування арешту щодо нерухомого майна позивачів немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved