Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника - адвоката Риндіна Д.І. звернувся до суду з позовом до Київської міської ради з вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вимоги позову позивач обгрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті відкрилась спадщина, у вигляді належної йому частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої на території Селичівської сільської ради СТ «Ільта», а також квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За життя, а саме 17.08.2017 батьком позивача - [PERSON] було складено Заповіт, яким він заповів належну йому квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] позивачу, а також сестрі позивача - [PERSON] . Заповіт було посвідчено державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Трапезніковою З.О. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Заяви із наміром прийняти спадщину ніким до нотаріуса не подавалось. Позивач мав намір та бажання подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте, через проблеми зі здоров`ям не встиг цього зробити вчасно. У 2023 у позивача почав стрімко погіршуватися зір, через що йому знадобилось термінове дороговартуюче лікування та оперативне втручання в медзакладі. 28.02.2024 позивач звернувся до Шістнадцятої Київської Державної нотаріальної контори із наміром подати заяву про прийняття спадщини, проте 06.03.2024 отримав відмову №561/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив строк з поважної причини, тому за захистом своїх законних прав звернувся до суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 07.05.2024 відкрито провадження по вказаній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано у Шістнадцятій Київській Державній нотаріальній конторі належним чином засвідчену копію заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , або інформацію про відсутність заведених спадкових справ. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 24.09.2024 внесеною в протокол судового засідання, постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач та представник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на викладене у позові, просив його задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином, при цьому представником Київської міської ради Сініциним В.А. до суду подано клопотання, у якому просить суд розглядати справу за відсутності представника та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства Третя особа - 16-а Київська державна нотаріальна контора через представника [PERSON] просить розглядати справу у їх відсутність, при цьому повідомлено, що спадкова справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Третя особа - [PERSON] позовні вимоги брата - [PERSON] визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 червня 2023 року, виданого Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Родинні відносини позивача та померлого [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 14.04.1990. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої на території Селичівської сільської ради СТ «Ільта», а також квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 17 серпня 2017 року [PERSON] було складено Заповіт, яким він заповів належну йому квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] позивачу, а також сестрі позивача - [PERSON] , який посвідчено державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Трапезніковою З.О. 28 лютого 2024 року позивач звернувся до Шістнадцятої Київської Державної нотаріальної контори із наміром подати заяву про прийняття спадщини, проте 06 березня 2024 року отримав відмову № 561/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст. 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] він був зареєстрований та один проживав у належній йому квартирі, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.07.2012 № 6-47/0/9-12 та листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4- 13 позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019). На виконання вимог ст. 81 ЦПК України, позивачем надано докази на підтвердження поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, відповідачем не надано доказів, які б спростовували ці обставини. Так, позивач обгрунтовує причину пропущення строку звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини тим, що через наявні проблеми зі здоров`ям позивач не зміг у встановлений законом строк звернутись до нотаріуса із заявою про намір спадкувати майно, що залишилось після смерті його батька. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є тримісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: approved