Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 листопада 2000 року між [PERSON] , який діяв від себе та неповнолітніх [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , зареєстрований на Павлоградській товарній біржі за № 11/10-Т та 28 листопада 2000 року зареєстрований в БТІ м. Тернівка за № 70-319/227. При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна покупцем було виконано всі істотні умови договору, він, як покупець, прийняв майно та сплатив за нього продавцю належну за договором грошову суму, а продавець передав йому вищезазначену квартиру та ключі від неї. При укладанні договору купівлі-продажу нерухомого майна сторонами було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, вказаний договір був повністю виконаний сторонами, його зареєстровано у міжміському колективному БТІ м. Тернівка у порядку діючому на час продажу майна. На момент укладення договору купівлі-продажу нерухомості на біржі він не підлягав нотаріальному посвідченню. На даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе, оскільки [PERSON] помер [INFO] . Визнання договору купівлі-продажу дійним йому потрібно для оформлення спадкових прав після смерті батька. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] , укладений 16 листопада 2000 року між [PERSON] , який діяв від себе та неповнолітніх [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] , та [PERSON] , та зареєстрований на Павлоградській товарній біржі за реєстровим № 11/10-Т. Позивач у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2000 року між [PERSON] , який діяв від себе та неповнолітніх [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , зареєстрований на Павлоградській товарній біржі за № 11/10-НДТ та 28 листопада 2000 року зареєстрований в БТІ м. Тернівка за № 70-319/227. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 21 січня 2023 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . З відповіді приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області С. Молодих від 22 червня 2023 року вбачається, що Закон України «Про товарну біржу», який діяв на момент купівлі квартири, підтверджував, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі, міг свідчити про право власності на житло і угоди. Зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Але, біржові угоди повинні були відповідати всім вимогам ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» членами біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі. Відповідно до ст. 220 Цивільного Кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2023 року по справі № 194/1701/23, заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин задоволено та встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 .nsf/link1/an_7396/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#7396" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.20ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 vo=1#7467" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак сторонами при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею 24 грудня 1996 року за №12/13-НДТ, вказана вимога щодо нотаріального посвідчення не була дотримана. Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Отже, відповідно до Закону України «Про товарну біржу» позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що сторони договору на час укладання та реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна на Павлоградській товарній біржі, були членами Павлоградської товарної біржі. Натомість, в судовому засіданні знайшов факт щодо домовленості та виконання продавцями [PERSON] , [PERSON] та покупцем [PERSON] , всіх істотних умов договору, [PERSON] фактично володів об`єктом нерухомості, договір купівлі-продажу нерухомого майна не визнавався недійсним. Отже,суд вважає за необхідне позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16 листопада 2000 року, зареєстрованого Павлоградською товарною біржею за №11/10-НДТ, задовольнити. У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідачів судового збору, що є її правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

Outcome: approved