Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

12.07.2024 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 15.08.2017 між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.02.2024 шлюб між сторонами розірвано та сина [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, остання самостійно забезпечує, доглядає та виховує спільного з відповідачем сина. Відповідач має постійний дохід, адже працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, має нерухоме майно та транспортний засіб, тому для забезпечення дитині належного рівня життя, необхідного для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.07.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. Ухвалою суду від 19.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 19.08.2024 згідно даних вхідної реєстрації кореспонденції від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за домовленістю із позивачем, син [PERSON] , [INFO] , проводить з ним час щотижня: з вечора п`ятниці і до ранку понеділка, також тричі на тиждень він відвозить сина на спортивну секцію. Також відповідач фінансово забезпечує сина, купляє їжу, одяг, взуття, іграшки, оплачує поїздки, парки, інші види дозвілля. Відповідач всіма можливими способами бере участь у вихованні сина, витрачає в місяць значно більше ніж 1/4 частки своїх доходів. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 33-34) Позивач та її представник, адвокат Вороняк В.А., у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, що викладені письмово. Позов просили задоволити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що бере участь у вихованні і утриманні сина, враховує всі його інтереси та вподобання, однак у випадку стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку,. він не зможе продовжувати забезпечити відповідний рівень життя сина. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, [INFO] народився [PERSON] . Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно з копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.02.2024 шлюб між сторонами, зареєстрований 15.08.2017 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області, актовий запис №1570- розірвано, дитину [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с. 10-11). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня\~3 196 гривень. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в поданому відзиві заперечив щодо того, що\~він\~не приймає жодної участі у\~вихованні\~та утриманні\~сина, зазначив, що\~він купляє для дитини їжу, одяг, іграшки, інші необхідні для його розвитку речі. Дитина проживає з матір`ю. Часто перебуває у батька, зокрема на вихідні дні. Відповідач працює офіційно працює, однак жодних належних доказів про розмір свого заробітку суду не надав. Відтак, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, що відповідач є особою працездатного віку, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернулась із позовом до суду, з 12 липня 2024 року. Роз`яснити сторонам, що у відповідності до ч.1\~ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1ст.196 СК України). Крім цього, за заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст.186 СК України). Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі та

Outcome: approved