Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Керівник Летичівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації збитки, заподіяні внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 15636,62 грн. В обґрунтування позову прокурором зазначено, що ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 05.06.2023 закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області у справі за № 2-о/670/1/22 від 18.04.2012 за заявою [PERSON] , встановлено факт ведення нею спільного господарства із [PERSON] , який помер [INFO] , та факт його батьківства відносно їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, в невстановлені в ході досудового розслідування час та місце, у [PERSON] , яка достовірно знала про факт ведення нею спільного господарства із [PERSON] , виник умисел на заволодіння бюджетними коштами шляхом обману. В подальшому, 22.02.2006 [PERSON] , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вона чинить протиправно, з метою поліпшення свого майнового становища, шляхом обману, особисто заповнила та подала до управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації заяву про призначення соціальної допомоги, в тому числі на дітей одиноким матерям. На підставі поданої заяви [PERSON] призначено та виплачено державну соціальну допомогу одиноким матерям за період часу з 01.02.2006 по 31.07.2006 на загальну суму 1020 гривень 68 копійок. Окрім цього, [PERSON] , продовжуючи свої злочині дії, які направлені на заволодіння бюджетними грошовими коштами, 11.08.2006, 19.02.2007, 22.08.2007, 07.02.2008, 26.08.2008, 25.06.2009, 12.07.2010, 24.03.2011, 19.09.2011, 20.11.2012 [PERSON] , перебуваючи у [ADDRESS] , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вона чинить протиправно, з метою поліпшення свого майнового становища, шляхом обману, особисто заповнила та подала до управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації заяви про призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Таким чином, [PERSON] , переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, шляхом обману уповноважених осіб управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації приховала від останніх інформацію щодо наявності спільного господарства із батьком [PERSON] - [PERSON] та звернулась до вказаного органу із заявою про державну соціальну допомогу як одинокій матері. В результаті вказаних протиправних дій [PERSON] за період часу з 01.02.2006 по 28.02.2012, з урахуванням прихованої інформації щодо наявності спільного господарства із батьком [PERSON] - [PERSON] , отримала надлишкову державну соціальну допомогу як одинокій матері в розмірі 15 636,62 грн, якими вона заволоділа, чим спричинила шкоди державі, в особі Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації на зазначену суму. Ухвалою від 03.09.2024 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Прокурор Делінда В.Ю. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні подала письмову заяву, у якій позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши прокурора, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 05.06.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42023242240000014 від 05.04.2023 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування шкоди, залишено без розгляду. Відповідно до вказаної ухвали, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 42023242240000014. Із його змісту слідує, що відповідно до п. 33 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.11.2001 року та статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, яка (який) не одержує на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю». Якщо одинока мати, одинокий усиновлювач, мати (батько) у разі смерті одного з батьків зареєстрували шлюб, за ними зберігається право на отримання допомоги на дітей, які народилися чи були усиновлені до шлюбу, якщо такі діти не були усиновлені чоловіком (дружиною). Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, яка є батьком її дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області у справі за № 2-о/670/1/22 від 18.04.2012 за заявою [PERSON] , встановлено факт ведення нею спільного господарства із [PERSON] , який помер [INFO] , та факт його батьківства відносно їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . При цьому у невстановлені в ході досудового розслідування час та місце, у [PERSON] , яка достовірно знала про факт ведення нею спільного господарства із [PERSON] , виник умисел на заволодіння бюджетними коштами шляхом обману. В подальшому, 22.02.2006 [PERSON] , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вона чинить протиправно, з метою поліпшення свого майнового становища, шляхом обману, особисто заповнила та подала до Управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації заяву про призначення соціальної допомоги, в тому числі на дітей одиноким матерям. На підставі поданої заяви [PERSON] призначено та виплачено державну соціальну допомогу одиноким матерям за період часу з 01.02.2006 по 28.02.2012 року на загальну суму 15636 гривні 62 копійки, якими вона заволоділа, та спричинила шкоду державі в особі Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації на зазначену суму. Ухвала набрала законної сили 13.06.2023. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 7 ст. 128 КПК України визначено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, статтею 1166 ЦК України встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди, яка полягає у тому, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. На позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає до відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи наведені обставини, надавши оцінку зібраним доказам, а також виходячи із змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України, суд вважає доведеним обставину щодо вчинення відповідачем неправомірного діяння, а саме заволодіння надлишкової державної соціальної допомоги як одинокій матері в сумі 15636,62 грн та відповідно заподіяння такими діями майнової шкоди на вказану суму. Отже, беручи до уваги те, що презумпція вини, передбачена ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, відповідачем [PERSON] у ході розгляду даної справи не спростована, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. При цьому, суд зауважує, що факт відсутності в ухвалі Віньковецького районного суду Хмельницької області від 05.06.2023 про закриття кримінального провадження висновку щодо винуватості [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, не може свідчити про відсутність цивільно-правової відповідальності у випадку заподіяння шкоди, факт якої в даному випадку є доведеним. Підстава закриття кримінального провадження (за закінченням строків давності), ініціаторам застосування якої була обвинувачена, не означає ні виправдання особи, ні визнання її невинною. При цьому, особа, яка вважає себе невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, вправі вимагати не застосування строків давності, а постановлення виправдовувального вироку, та таке процесуальне рішення має реабілітуючий характер. Таким чином з відповідача відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідно стягнути на користь Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації збитки в сумі 15 636,62 грн, заподіяні внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, а прокурор звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає 50 % судового збору у розмірі 1514 грн 00 коп., а іншу частину судового збору в сумі 1514 грн 00 коп. віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved