Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що в належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS] зареєстровані усиновлені ним на підставі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 11.03.2015 по справі № 380/400/15-ц діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З осені 2021 року вказані діти за його заявою вилучені з сім`ї та поміщені до соціального закладу - Центр соціальної реабілітації «Ковчег» на постійне проживання. Висновком органу опіки та піклування Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації № 104-777 від 27.01.2022 року рекомендовано Тетіївському районному суду Київської області скасувати усиновлення ним вказаних дітей. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 15.09.2022 задоволено позов. Скасовано усиновлення дітей [PERSON] (до усиновлення [PERSON] ) [INFO] та [PERSON] (до усиновлення [PERSON] ), [INFO] , вчинене усиновлювачем [PERSON] на підставі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 11.03.2015 року по справі № 380/400/15-ц. З 25.09.2022 року не є усиновлювачем та законним представником дітей: [PERSON] та [PERSON] , ці діти є йому сторонніми особами як і він для них. При цьому сторонні діти залишилися бути зареєстрованими, як за постійним місцем проживання в належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS] . Вважає, що орган опіки та піклування Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації після скасування усиновлення повинні були самостійно вжити заходів до зняття з реєстрації вказаних дітей у його помешканні та зареєструвати їх постійне проживання за місцем їх фактичного проживання, чого зроблено не було. Відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області від 15 вересня 2022 року неповнолітніх [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] та [PERSON] (до усиновлення [PERSON] ) [INFO] передано на опікування Оболонській районній у м.Києві державній адміністрації як органу опіки та піклування. Прізвище та по батькові дітей змінено на ті, які вони мали до усиновлення. Зазначає, що звертався до Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації з заявою про зняття з реєстрації місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з належної йому квартири [ADDRESS] , проте було відмовлено, мотивуючи тим, що не подав належного пакета документів, про те не зазначено, який пакет документів є належним. Посилаючись на ст.ст. 5, 14, 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», п.п.5 п.50 порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджених постановою КМУ № 265 від 07.02.2022 просить суд визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] неповнолітніх дітей [PERSON] (під час усиновлення [PERSON] ), [INFO] та [PERSON] (під час усиновлення [PERSON] ) [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 16.11.2023 по справі відкрито загальне позовне провадження. 09.04.2024 року по справі проведено підготовче засідання. Ухвалою від 03.07.2024 залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи - службу у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА в м.Києві. Ухвалою від 03.07.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назарчук О.М. копію договору дарування спірної квартири від 05.07.2021 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача з позивачем позовні вимоги підтримували, з підстав викладених у позові та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача, який також представляв третю особу в судових засіданнях проти задоволення позову заперечував з посиланням на те, що діти були усиновлені подружжям [PERSON] та зареєстровані у спірній квартирі. В подальшому усиновлення скасовано лише стосовно позивача, а відносно його дружини усиновлення не скасовано, а тому вважає, що діти мають право бути зареєстровані у спірній квартирі. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 15.09.2022 задоволено позов [PERSON] до Тетіївської міської ради, Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про скасування усиновлення. Скасовано усиновлення дітей [PERSON] (до усиновлення [PERSON] ) [INFO] та [PERSON] (до усиновлення [PERSON] ), [INFO] , вчинене усиновлювачем [PERSON] на підставі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 11.03.2015 року по справі № 380/400/15-ц. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 22 липня 2022 провадження у справі за позовом [PERSON] до Тетіївської міської ради, Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про скасування усиновлення - закрито у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] 30.01.2022 року. Відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області від 15 вересня 2022 року неповнолітніх [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] та [PERSON] (до усиновлення [PERSON] ) [INFO] передано на опікування Оболонській районній у м.Києві державній адміністрації як органу опіки та піклування. Прізвище та по батькові дітей змінено на ті, які вони мали до усиновлення. Суд вважає, що враховуючи те, що усиновлення дітей скасовано, а тому Оболонська районна у м.Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування повинна була зареєструвати місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою закладу, куди на проживання передані діти. Як убачається з матеріалів справи позивач з 05.07.2021 року є одноособовим власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування квартири від 05.07.2021 року [PERSON] подарувала [PERSON] спірну квартиру, яка складається з однієї жилої кімнати, має загальну площу 35,6 кв.м. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м.Києва у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] - з 11.04.2015 по 02.07.2021 та з 08.07.2021 року. Як убачається з наданих суду матеріалів 03.09.2021 року до Центру соціальної реабілітації «Ковчег» ВГБФ «Батьківська турбота» за заявою батька від 03.09.2021 було зараховано малолітню [PERSON] та неповнолітню [PERSON] . З 06.03.2022 року та по день надання довідки 18.09.2024 місцем перебування вихованок Центру: а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є Німеччина, куди дітей було евакуйовано через розв`язану росією повномаштабну війну. Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Відповідно до ч.1, 2 ст.14 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» у разі влаштування дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, до закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, дитячого будинку сімейного типу, прийомної сім`ї місце проживання такої дитини реєструється за адресою такого закладу, дитячого будинку сімейного типу, житла проживання прийомної сім`ї. Подання заяви про реєстрацію місця проживання/зміну місця проживання дитини сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, у порядку і строки, встановлені цим Законом, покладається на орган опіки та піклування за місцем проживання такої дитини. Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В ході розгляду справи встановлено, що позивач не є усиновлювачем та законним представником дітей: [PERSON] та [PERSON].Наразі діти у спірній квартирі не проживають, квартира є однокімнатною і в подальшому не зможуть в ній проживати зі стороннім чоловіком. Визнання втратившими права користування [PERSON] (під час усиновлення [PERSON] ) та [PERSON] під час усиновлення [PERSON] ) спірним житлом відповідає вимозі пропорційності переслідуваній легітимній меті у світлі статті 8 Конвенції, з огляду на те, що позивач, у зв`язку із збереженням за дітьми, батьком, опікуном чи законним представником, яких він не є, права користування належної йому квартири та реєстрації проживання у спірному житлі, вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб, а також позбавлений можливості розпоряджатися власністю на свій розсуд. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved