Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 23.08.2024 [PERSON] звернулася в суд до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду шлюб між ними було розірвано. Протягом всього часу з моменту окремого проживання та після розірвання шлюбу відповідач жодним чином не бере участі у вихованні та фінансовому забезпеченні доньки. Дитина потребує щоденних витрат на її повноцінне харчування, проїзд, додаткові гуртки та заняття, спортивний інвентар, підтримання нормального стану здоров`я, відпочинок та дозвілля. Це фінансово дуже складно для позивачки. В зв`язку з цим позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що дитина проходить лікування брекет-системою з 26.12.2022 по теперішній час (це необхідно оплачувати), харчується в школі (витрати на харчування становлять 50 грн./день), школа книгами не забезпечує, їх потрібно купували (наприклад, книга з англійської мови вартує 890 грн), необхідні кошти на щоденні витрати (наприклад, проїзд до школи і в зворотньому напрямку вартує 14 грн/день). ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. В судовому засіданні відповідач позов заперечив. Пояснив, що не має коштів для сплати аліментів, оскільки на даний час є безробітним, має незадовільний стан здоров`я і в зв`язку з цим не може влаштуватися на роботу. Йому необхідно витрачати чималі кошти на своє лікування. Також відповідач надав пояснення щодо свого матеріального становища. Йому і позивачці на праві спільної сумісної вланості належить 2-кімнатна квартира [ADDRESS] та автомобіль Honda Accord, 2005 року випуску (перебуває в його користуванні, однак на даний час потребує капітального ремонту) як такі, що придбані в шлюбі. Позивачка визнала ці обставини (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Крім того, відповідачу на праві особистої приватної власності належить 1-кімнатна квартира [ADDRESS] та земельна ділянка в [ADDRESS] , площею 0,14 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, як такі, що набуті до шлюбу. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 27.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 25.09.2024 задоволено клопотання відповідача, приєднано до матеріалів справи консультаційний висновок спеціаліста від 01.08.2024. 25.09.2024 суд проголосив скорочене рішення (вступна та резолютивна частина). ІV.Фактичні обставини справи Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.07.2010, а.с. 6). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2022 у справі №161/14476/22, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7-9). Дитина проживає з матір`ю (усні пояснення сторін, ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Позивачка несе витрати на утримання, лікування та оздоровлення дочки (довідка від 06.08.2024, а.с. 12, договір про надання туристичних послуг від 16.01.2024, а.с. 13-18). Відповідач має незадовільний стан здоров`я, діагноз - епілепсія з рідкими генералізованими тоніко-клонічними нападами (всього - 3) без усвідомлення. Астено-невротичний синдром (консультаційний висновок спеціаліста від 01.08.2024. а.с. 31). Сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх спільної дитини, тобто між ними існує спір з цього питання. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з\~ч.\~1\~ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. За змістом зазначених вище норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Сторони такої домовленості не досягли. Спільна дитина сторін проживає разом з матір`ю, відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини. Суд врахував незадовільний стан здоров`я відповідача, однак вважає, що ця обставина може впливати на розмір стягуваних аліментів, однак не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дитину. На переконання суду, розмір заявлених до стягнення аліментів в сучасних умовах життя не є значним. Він не перевищує встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів (3 196 грн. для дитини віком від 6 до 18 років). Такий розмір аліментів є достатнім, розумним та справедливим. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Отже, позов слід задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved