Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] у якому вказано, що постановами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі №336/2999/23, 336/2997/23, 336/3001/23 [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122, 124, 130 ч.4. Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 квітня 2023 року у справі №336/3001/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, у зв`язку із наступними обставинами. 16 березня 2023 року приблизно о 20:35 [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись перехрестям нерівнозначних доріг вул. Ігоря Сікорського та вул. Студентська у м. Запоріжжя, виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Студентська), не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] залишив місце пригоди. Не мав водійського посвідчення. Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 квітня 2023 року у справі №336/2997/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, у зв`язку із наступними обставинами. 16 березня 2023 року приблизно о 20:35 у м. Запоріжжя на перехресті вул. Ігоря Сікорського та вул. Студентська [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольний напій, а саме три банки алкогольного напою Revo. Від керування відсторонений, автомобіль припарковано в гаражі. Про повторність попереджений. Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 квітня 2023 року у справі №336/2999/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку із наступними обставинами. 16 березня 2023 року приблизно о 20:35 [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись перехрестям нерівнозначних доріг вул. Ігоря Сікорського та вул. Студентська у м. Запоріжжя, виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Студентська), не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Між Страхувальником - [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу DAEWOO LANOS, д.н. [NUMBER] , підтвердженням чому є поліс №ЕР-213090448 від 25.01.2023 (строк дії полісу з 26.01.2023 по 25.01.2024). Власник транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, держ. номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. Згідно з страховим актом №730/01/50/2023/1 від 19.07.2023 потерпілий [PERSON] отримав від ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» страхове відшкодування у сумі 29279,84 грн. Відповідно до ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» має право подати регресний позов до [PERSON] на підставі підпункту 38.1.1. ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» з\~вимогою сплати\~виплаченого страхового\~відшкодування у сумі 29\~279,84 грн. Просить суд\~стягнути з\~відповідача у порядку регресу\~витрати,\~пов`язані\~з виплатою\~страхового відшкодування,\~у сумі\~29\~279,84\~гривень,\~судові витрати, які складаються із витрат на оплату судового збору в сумі 3028 гривень та витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 10 000 гривень. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між Страхувальником - [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №ЕР-213090448, згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу DAEWOO LANOS, д.н. [NUMBER] . Згідно до поліс №ЕР-213090448 від 25.01.2023 року франшиза складає суму в 3 200 грн. Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 квітня 2023 року у справі №336/3001/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, у зв`язку із наступними обставинами. 16 березня 2023 року приблизно о 20:35 [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись перехрестям нерівнозначних доріг вул. Ігоря Сікорського та вул. Студентська у м. Запоріжжя, виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Студентська), не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] залишив місце пригоди. Не мав водійського посвідчення. Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 квітня 2023 року у справі №336/2997/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, у зв`язку із наступними обставинами. 16 березня 2023 року приблизно о 20:35 у м. Запоріжжя на перехресті вул. Ігоря Сікорського та вул. Студентська [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольний напій, а саме три банки алкогольного напою Revo. Від керування відсторонений, автомобіль припарковано в гаражі. Про повторність попереджений. Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 квітня 2023 року у справі №336/2999/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку із наступними обставинами. 16 березня 2023 року приблизно о 20:35 [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись перехрестям нерівнозначних доріг вул. Ігоря Сікорського та вул. Студентська у м. Запоріжжя, виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Студентська), не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власник транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, держ. номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. Згідно з страховим актом №730/01/50/2023/1 від 19.07.2023 потерпілий [PERSON] отримав від ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» страхове відшкодування у сумі 29 279,84 грн. Відповідно до ч.1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» та ст.\~993\~ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що позивач виплатив власнику транспортного засобу транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, держ. номер [NUMBER] страхове відшкодування за пошкодження належного йому на праві власності автомобіля, який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача, який керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 29\~279,84 гривень. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 3028 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч. 2ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Частиною 5 ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того,\~в питанні\~зменшення суми\~судових витрат\~на професійну\~правничу допомогу,\~суд ураховує\~висновок Об`єднаної\~Палати Верховного\~Суду у\~справі №\~922/445/19 від 03.10.2019 року, в якому вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Встановлено, що 28.06.2023 року між ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» та адвокатським об`єднанням «Дісп`ютс» укладено Договір про надання правничої допомоги. У клопотанні про стягнення (розподіл) судових витрат, адвокатом Чугуєнко Д.В. зазначено детальний опис виконаної роботи. Відповідачем не було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Суд, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що вимога про стягнення витрат що пов`язані з наданням правничої допомоги підлягає задоволенню, також з огляду на те, що відповідач не заявляв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved