Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт смерті її матері - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка померла в м. Феодосії АР Крим [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території померла матір заявниці - [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Заявниця в судове засідання не з`явилася, однак у своїй заяві просила розглядати справу у її відсутність, подану заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 10 січня 2005 року змінила своє ім`я на: [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було складено актовий запис №1. Зі свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] (заявниця). Батьками зазначено: матір - [PERSON] . батько - [PERSON] . Щодо розбіжності у прізвищі заявниці встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Щодо розбіжності у прізвищі [PERSON] встановлено наступне. Відповідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00046600537 від 21.08.2024 вбачається, що 21 квітня 1961 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 28 лютого 1974 року шлюб було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ в. Києва складено відповідний запис №162. Відповідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00012738754 від 12.09.2013 вбачається, що 22 березня 1975 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 28 лютого 1974 року шлюб було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ в. Києва складено відповідний запис №162. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 23 травня 1987 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про складено відповідний актовий запис №177. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Таким чином, заявниця є рідною донькою [PERSON] . Заявниця в заяві зазначила, що [PERSON] померла [INFO] у м. Феодосія АР Крим. На підтвердження зазначеного заявницею було надано копію лікарської довідки про причини смерті серії 35 за №200003585 від 22 жовтня 2021 року з якої вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Також було долучено копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 22 жовтня 2021 року з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Заявницею було долучено копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 1-м відділом Керченського МУГУ МВС України в Криму 06 січня 1998 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно з копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, [PERSON] було присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5 у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, судом встановлено, що встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті її матері та отримати відповідне свідоцтво про смерть, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України). Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved