Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

В серпні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 05 січня 2019 року. Шлюб зареєстровано Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 18. Спільних дітей у сторін немає. На даний момент подружжя разом не проживає, шлюбні відносини між сторонами припинились. Сторони перестали розуміти та любити один одного, не проживають однією сім`єю, не ведуть домашнє господарство, а також у них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та ведення спільного побуту. Всі зусилля щодо знаходження компромісу між сторонами не дали жодних результатів, тому позивач вважає, що наразі немає можливості збереження сім`ї. Шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сімейне життя, примирення, збереження між сторонами сім`ї, позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, строк на примирення не надавати. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві позивач та її представник просили розгляд справи проводити у їх відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач викликався до суду шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання, однак така повернулась до суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання, шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 січня 2019 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище після державної реєстації шлюбу: [PERSON]. На час розгляду справи сторони проживають окремо, спільних дітей не мають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За проханням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, враховуючи те, що позовні витрати підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 968,96 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000.00 гривень . На підставі ст. ст. 24, 55, 56, 105,110,112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved