Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту від 12.02.2019, укладеним між відповідачем та АТ «Альфа -Банк». В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.02.2019 між АТ «Альфа-банк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 100 250 грн зі сплатою процентів. Вказував, що банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти, відповідач зобов`язанні порушив, станом на 20.09.2021 заборгованість за кредитним договором складає 139 944,15 грн. Також позивач зазначав, що 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 12.02.2019 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. З врахуванням наведеного просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 139944,15 грн., судові витрати у справі та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7100 грн. Ухвалою судді від 20 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02 жовтня 2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд , дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини , оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 12.02.2019 між АТ «Альфа-банк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 100 250,00 грн зі сплатою процентів та комісії за обслуговування кредиту. Встановлено, що банком зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Встановлено, що станом на 20.09.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 139 944,15 грн., з яких: 84 021,54 грн. тіло кредиту, 17 466,71 грн. - відсотки за користування кредитом, 38 455,90 грн. - комісія за обслуговування кредиту. Також встановлено, що 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Згідно із п. 1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 Цивільного кодексу України встановлено, що Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. \~ \~ \~ \~У статті 1077 Цивільного кодексу України надано визначено поняття договору факторингу. Так, вказано, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Отже, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та допустимі докази на підтвердження свої позиції, а також оцінюючи належність допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог . Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. В даному випадку позивач надав такі докази на підтвердження ним витрат на професійну правничу допомогу: договір про надання правничої допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023 ; акт приймання - передачі послуг з правничої допомоги № 1 від 07.03.2024. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, представником позивача зазначені витрати документально підтверджені та доведені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи, суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Outcome: approved