Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

02.08.2024 року [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою від 26.08.2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У поданій до суду позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 30.08.1998 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що з часом відносини сторін суттєво погіршились. Кожен із них має різні погляди на сім`ю і шлюб. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, сторони спільно не проживають. У сторін неповнолітніх дітей немає. Позивачка вважає, що примирення сторін неможливе, тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, разом з позовною заявою подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: 30.08.1998 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом П`ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, не вживають заходів для примирення.\~Тому суд дійшов висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме їх інтересам. Тому \~шлюб сторін слід розірвати. Позивачка у позові та у своїй заяві не вказала про те, яке прізвище вона просить залишити їй після розірвання шлюбу відповідно до положень ст.113 СК України. Тому суд не вирішує дане питання. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved