Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

06.03.2024 позивачка [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської област із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 25.02.2010 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що сторони не мають взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В період шлюбних відносин народилася донька [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 06.06.2024 відкрито провадження у цивільні справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.02.2010 року Перебудівською сільською радою Ніжинського району, актовий запис № 01 (а.с. 7). В період шлюбних відносин у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося, тому що відсутнє взаєморозуміння, сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось. Відповідач позов визнає. При таких обставинах суд приходить до висновку що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивачки. Статтею 51 КонституціїУкраїни закріплено що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СКУкраїни передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, при подачі позову до суду позивачкою було сплачено судовий збір 1211,20 грн згідно платіжної інструкції № 17 від 05.03.2024 року. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивачки 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн. Разом з цим, решту судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved