Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-07 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.02.2021 року у розмірі 49003,78 грн., що складається із: 29855,38 грн.- сума заборгованості за кредитом; 19148,40 грн. - сума заборгованості по сплаті відсотків та судових витрат у сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 22 лютого 2021 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківський послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком кредитний договір. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором не виконав, в наслідок чого станом на 24.04.2024 року, утворилася заборгованість у розмірі 49003,78 грн., яка складається із: 29855,38 грн.- заборгованість за кредитом; 19148,40 грн. - заборгованість по сплаті відсоткам. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49003,78 грн. за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2024\~року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю Шкапенка О.В. про розгляд справи без участі представника, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідно ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування). Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. На підставі ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27 липня 2017 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк". 22 лютого 2021 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування в АТ\~Акцент-Банк шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена»», в якому вказано, що підпис відповідача підтверджено простим електронним підписом. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 24.04.2024 року заборгованість за кредитним договором від 22.02.2021 року склала 49003,78 грн, з якої 29855,38 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19148,40 грн\~заборгованість по відсоткам. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті1050, частини другої статті1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів. Згідно ч. 1ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Пред`являючи позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк обґрунтовував свої вимоги тим, що між сторонами існують кредитні правовідносини, на підставі анкети-заяви відповідача від 22 лютого 2021 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», випискою за картковим рахунком, виданою на ім`я відповідача, та розрахунком заборгованості за кредитним договором від 22 лютого 2021 року станом на 24.04.2024 року. Між тим, анкети-заяви від 22 лютого 2021 року, на яку банк посилається як на підставу своїх позовних вимог, матеріали справи не містять. Як вбачається з матеріалів справи, банком надано анкету-заяву відповідача від 27.07.2017 року. Разом з тим, матеріали справи не містять та банком не було надано доказів відкриття на ім`я відповідача карткового рахунку, номеру картки та номера рахунку, з якого були отримані позичальником чи іншим чином використані гроші, який би і підтвердив наявну заборгованість саме за кредитним договором, укладеним між сторонами на підставі анкети-заяви від 27.07.2017 року. Такі відомості відсутні й у доданому до позову розрахунку заборгованості. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів одержання [PERSON] картки 27 липня 2017 року, доказів підписання Анкети-заяви та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк" 27 липня 2017 року та перевірки Банком наданих документів згідно пунктом 2.1.1.2.2. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». Суд виходить з того, що підписанням Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» 22 лютого 2021 року відповідач тільки ознайомився з умовами кредитування в АТ\~Акцент-Банк, що, у свою чергу, не є тотожним факту отримання кредиту в АТ\~Акцент-Банк. Матеріали справи містять дані про те, що відповідач дійсно користувався кредитними коштами в АТ «Акцент-Банк», що підтверджується випискою по картці відповідача [PERSON] за період з 22.02.2021 року - 23.04.2024 року, між тим позивачем не надано та матеріали справи не містять інформації щодо дати отримання [PERSON] банківської картки при підписанні Анкети-заяви від 27 липня 2017 року. Представник АТ «Акцент-Банк» в позові вказує на те, що заборгованість зі сплати кредиту утворилась у відповідача саме на підставі Анкети-заяви та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк" від 22 лютого 2021 року. Відповідно АТ «Акцент-Банк» просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором б/н саме від 22 лютого 2021 року. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за договором від 22 лютого 2021 року та наявності заборгованості за наданим 22 лютого 2021 року кредитом, матеріали справи не містять. На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed