Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.01.2003 року сторони уклали шлюб. За час проживання в шлюбі у сторін дітей не народилось. На даний час сторони разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинено, шлюб існує лише формально. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. В зв?язку з викладеним позивачка вважає за необхідне звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , уклали шлюб 03.01.2003 року, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим виконкомом Курахівської міської ради, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї ж норми визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених [PERSON] вимог\~слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат\~сплаченого судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, оплата яких доводиться документально квитанцією. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved