Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

З вимогою про зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення позивач звернувся до до відповідача. Позов обґрунтовує тим,\~що у зв`язку з одруженням 14.09.2021 з [PERSON] та народженням [INFO] їх спільної доньки [PERSON] він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі, який визначений рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 18.10.2016 - 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 19.09.2016, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Зазначає, що, окрім дітей, також зобов`язаний утримувати дружину [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON] ; стверджує, що із сином безперешкодно спілкується, бере участь у його вихованні , добровільно несе додаткові витрати на сина, а саме на його оздоровлення, лікування та інше матеріальне забезпечення. Вважає, що ці зміни у його сімейному та матеріальному стані є суттєвими, тому наявні всі підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , і відкликання виконавчого листа. У поданому 21.08.2024 на адресу суду відзиві на позов відповідач [PERSON] вимоги позивача заперечила і зазначила, що укладення шлюбу і народження дитини безумовними підставами для зменшення розміру стягуваних аліментів не являються, оскільки не свідчать про погіршення його матеріального стану. Стверджує, що, зважаючи на розмір утриманих у 2023 та у першому півріччі 2024 року аліментів, матеріальний стан позивача навпаки поліпшився, оскільки середньомісячний розмір аліментів у 2023 році склав 4478 грн, а в першому півріччі 2024 року 5099 грн в місяць. Зазначає,\~що \~сину \~Нестору \~встановлені \~діагнози,\~у \~зв`язку \~з \~якими \~він \~потребує \~особливих \~освітніх \~потреб \~та \~додаткових \~матеріальних \~затрат,\~а \~з \~початком \~повномасштабної \~збройної \~агресії \~РФ проти\~ України\~ в\~ державі\~ значно\~ зросли\~ ціни\~ на\~їжу,\~ліки та\~одяг,\~підвищились ціни\~на побутові послуги,\~однак \~до \~позивача \~із \~вимогою \~про \~збільшення \~розміру \~аліментів,\~ вона\~ \~не \~звертається,\~а \~знаходить \~можливість забезпечувати\~ потреби\~ дітей.\~ Окрім\~ сина\~ Нестора,\~відповідач \~має \~на \~утриманні \~сина \~Ореста,\~який також\~має проблеми зі здоров`ям і потребує дорого вартісного і тривалого лікування. 11.09.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача адвоката Задояного Ю.В., в яких він доводи відповідачки заперечує і з посиланням на відповідні висновки Верховного Суду стверджує, що ст. 192 СК України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав зміни матеріального стану або зміни сімейного стану. Тобто, з аналізу цієї норми слідує, що розмір стягуваних аліментів може бути змінений як з підстав зміни матеріального стану, так і з підстав зміни сімейного стану. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Постановленою 09.07.2024 ухвалою Христинівський районний суд Черкаської області відкрив провадження у цивільній справі, прийняв позовну заяву до розгляду і призначив її судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку із задоволенням заяви судді [PERSON] про самовідвід справа 05.08.2024 надійшла до Монастирищенського районного суду Черкаскої області. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 07.08.2024 справа прийнята до провадження суддею Барською Т.М. і сторонам надана можливість обмінятись заявами по суті справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити і пояснив, що участь у вихованні сина Нестора бере, возив неодноразово його на відпочинок, у тому числі і за межі України. Дитину завжди запрошує до себе на вихідні, при необхідності відвідував з ним лікарів, оплачував посильну для себе частку витрат на його лікування. Також позивач зазначив, що на залізниці працює з 2003 року, спочатку виконував роботу помічника машиніста, потім з 2018 року - машиніста, а наразі працює машиністом інструктором. Робота машиніста оплачується відповідно до відпрацьованого у поїздках часу, а машиніста інструктора відповідно до встановленого посадового окладу. У листопаді 2023 року працівникам залізниці десь на 5-10 відсотків підвищили заробітну плату, тому розмір утриманих у 2024 році аліментів є трішки вищим. Представник позивача адвокат Задояний Ю.В. позицію свого довірителя підтримав та пояснив, що між сторонами існують аліментні правовідносини, оскільки з позивача за рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 18.10.2016 стягуються аліменти на утримання сина Нестора. Вважає, що з одруженням, народженням дочки та перебуванням дружини [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною змінився його матеріальний і сімейний стан, тому заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Зауважує, що зазначений у консультаційному висновку стан здоров`я хлопчика існував і на день ухвалення рішення про стягнення аліментів, доказів погіршення стану дитини відповідач суду не надала. Крім іншого, відповідач не подала суду відомості про свої доходи, що може свідчити про їх приховування від позивача з причин вищого, ніж у нього їх розміру. Відповідач [PERSON] позов не визнала, вважає вимоги позивача необґрунтованими і пояснила, що сплачені [PERSON] на її користь аліменти не покривають і половини витрат на утримання сина, оскільки ціни на продукти, одяг, послуги в умовах війни постійно збільшуються. Зменшення розміру стягуваних аліментів стане причиною утиску потреб старшої дитини. Вважає, що рішення позивача одружитись і народити другу дитину було свідомим, тому він повинен подбати про збільшення своїх доходів для того щоб сплачувати аліменти на утримання сина у попередньому розмірі. Дружина позивача може мати самостійний заробіток та стати до роботи, віддавши дитину до дитячого садочка. Відповідач стверджує, що після одруження позивач уже не бере дитину у вихідний день на цілий день, менше купує речей, а син відвідує різні курси, репетиторів, що потребує додаткових коштів. [PERSON] має змогу заробити на свої власні потреби, а потреби дітей у повній мірі забезпечити не може. Відповідач не працює з 2023 року, перебувала на обліку в центрі зайнятості, але від запропонованої роботи відмовилась тому, що потрібно було працювати вночі. Сину [PERSON] виплачується соціальна допомоги в розмірі 5000,00 гривень в місяць. Заслухавши сторони та їх представників, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . За консультаційним висновком спеціаліста КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради від 16.05.2024 [PERSON] , [INFO] , діагностовано розлади психологічного розвитку на резидуально органічному фоні з емоційно вольовим розладом. Дитині рекомендовані заняття з логопедом та індивідуальне навчання згідно з наказом МОЗ №596. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 18.10.2016 (справа №706/1244/16-ц) з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 19.09.2016, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно з довідкою про утримані аліменти від 07.06.2024 вих. №61 з грудня 2023 року по травень 2024 року включно з позивача утримувались аліменти в розмірі 25,00 відсотків щомісячно і загальна сума утриманих та перерахованих стягувачу аліментів складає 30595,74 грн (а.с.13). Відомості про надходження коштів на карту для виплат [PERSON] [NUMBER] , яку відповідач зазначає як власну, підтверджують, що від Христинівської служби локомотивного депо на карту з січня по грудень 2023 року зараховано 53739,09 гривень, а із січня по червень 2024 року 30596,00 гривень (а.с.45). Відповідач [PERSON] має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , шлюб з яким рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 24.11.2021 розірваний (а.с.52-54). 14.09.2021 позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] і у цьому шлюбі у позивача [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с.5-6). Дружина відповідача [PERSON] у зв`язку зі здійсненням догляду за донькою [PERSON] не працює, на період з 24.07.2023 по 16.05.2026 їй надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.7). Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблений висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, оскільки у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу з [PERSON] і дружина у зв`язку з народженням дитини перебуває у відпустці по догляду за нею. Отже, у [PERSON] на утриманні перебувають двоє дітей та дружина, яка у зв`язку зі здійсненням догляду за малолітньою дочкою не працює. Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведеного суд приходить до висновку про те, що матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням у другому шлюбі доньки [PERSON] , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. Отже доводи позивача про те, що народження другої дитини спричинило зміну його матеріального стану є обґрунтованими, оскільки зазначена обставина, очевидно, потребує додаткових фінансових витрат. Доводи відповідача [PERSON] про збільшення доходів позивача у І півріччі 2024 року в порівнянні з 2023 роком суд відхиляє, оскільки доказів, що таке збільшення відбулось за рахунок призначення на посаду чи прийняття на роботу з вищою заробітною платою суду не надано. Крім іншого, розпорядженням Кабінету Міністрів України №1166-р від 17.11.2023 затверджений консолідований фінансовий план акціонерного товариства «Українська залізниця» на 2024 рік, в якому, зокрема , передбачене підвищення заробітної плати залізничникам у 2024 році. Твердження відповідача про потребу в додаткових коштах на організацію навчання сина [PERSON] суд відхиляє та звертає увагу, що відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» №3086/02 від 16.05.2024 дитині рекомендовані заняття з логопедом та індивідуальне навчання згідно з наказом МОЗ №596 п.66. Порядок організації індивідуальної форми здобуття повної загальної середньої освіти регулюється Положенням про індивідуальну форму повної загальної середньої\~освіти, що затверджене наказом Міністерства освіти і науки України №8 від 12.01.2016 і зареєстроване в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за №184/28314 (далі у тексті - Положення). Відповідно до приписів цього Положення індивідуальну форму навчання здійснюють державні і комунальні заклади загальної середньої освіти і оплати за це навчання не передбачено. Доказів того, що відповідач несе затрати на організацію індивідуального навчання та заняття з логопедом суду не надано. Навпаки, відповідач у суді підтвердила, що таких затрат вона наразі не несе. Не заслуговують на увагу доводи відповідача про несення витрат на лікування сина [PERSON] , оскільки у позивача обов`язку надавати утримання цій дитині не має, витрати на утримання хлопчика має нести батько [PERSON] . КЦС ВС у постанові від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 виснував, що придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами. Ці витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитиною, зазначає Вищий Суд. За наведеного доводи відповідача про значний ріст цін на продукти харчування, одяг та побутові послуги позицію позивача не спростовують. Більше того, ріст цін також зумовлює і підвищені витрати з бюджету позивача, який має своїм обов`язком забезпечувати не працюючу дружину, доньку [PERSON] , малолітнього сина та власні потреби дорослого чоловіка. Відтак, суд, враховуючи інтереси обох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вважає, що вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню, а саме зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів [PERSON] до 1/6 частки його доходів. Відповідно до частин 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з позовними вимогами до [PERSON] позивач сплатив 1211 гривень 20 копійок судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved