Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові [PERSON] посилається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 27 травня 2020 року. Від шлюбу у сторін народилися діти: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючі з березня 2020 року позивач та відповідачка припинили спільне проживання та з цього часу [PERSON] стала проживати окремо, а їх спільні діти з моменту народження та по сьогоднішній час проживають разом з позивачем. Відповідач дітьми не цікавиться, не займається їх вихованням, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не забезпечує необхідним харчуванням, не займається лікуванням. Діти перебувають на повному утриманні батька, який займається їх вихованням. В дане судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, зазначивши, що по зовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. В минулому судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити та надав пояснення відповідно до позову. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового засідання повідомлена належним чином, заяв не надавала. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Краматорської міської ради Служба у справах дітей Краматорської міської ради про місце дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином. надано до суду висновок щодо доцілності позбавлення батьківських прав. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши учасників судового провадження, покази свідків, думку старшої дитини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. З`ясовано, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27.05. 2020 року (справа № 234/5058/20). Від шлюбу у сторін народилися діти: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Судом встановлено, що починаючі з березня 2020 року позивач та відповідачка припинили спільне проживання та з цього часу відповідачка стала проживати окремо, а їх спільні діти з моменту народження та по сьогоднішній час проживають разом з позивачем, що підтверджується копією довідки про зареєстрованих осіб №16739 від 01.05.2024р. та копією довідки про фактичне проживання №01-20/228-216 від 25.04.2024р Позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу ВКМ №016754,016755 від 17.06.2008р. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №19287196 від 24.06.2008р. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, виданого спеціалістами служби у справах дітей Краматорської міської ради від 01.05.2024р. за адресою [ADDRESS] проживають батько - [PERSON] та діти - [PERSON] та [PERSON] . На момент відвідування в домі знаходились батько та діти. Взаємовідносини між членами родини доброзичливі, умови проживання задовільні. Як вбачається з копії характеристики [PERSON] , позивач працює експедитором транспортним ТОВ «МК Продсервіс» з 30.05.2022р. та характеризується як гарний працівник, завжди сумлінно і в строк виконує доручену йому роботу. Трудову дисципліну не порушує. З довідки, виданої в.о. директора ЗОШ І-ІІІ ступенів №11 м. Краматорська від 03.05.2024р. №340 вбачається, що батько - [PERSON] безпосередньо займається вихованням дитини - [PERSON] , постійно контактує з учителем Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.05.2024 3 та цікавиться успіхами сина у навчанні, відповідачка - мати учня, з класним керівником та вчителями, які навчають дитину, не підтримує стосунки, батьківські збори не відвідує, на зв`язок з вчителем не виходить. Як вбачається з висновку наданого Органом опіки та піклування Краматорської міської ради Служба у справах дітей Краматорської міської ради відповідачка взагалі не приймає участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, навіть в телефонному режимі; не цікавиться дітьми, та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей; не вітає із святами. Жодного разу не зателефонувала. Орган опіки та піклування Краматорської міської ради Служба у справах дітей Краматорської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Свідки [PERSON] , [PERSON] - матір та вітчим позивача, в судовому засіданні зазначили, що відповідач зловживає спиртними напоями, під час спільного проживання була агресивною, дітей залишила, дітьми займається батько, пішла після розлучення у 2020 та дітьми не цікавиться взагалі. З молодшою дитиною допомагає старший син та бабуся - матір позивача. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що спілкуання з матір`ю не потребує, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, вихованням та утриманням його та молодшого брата займається батько, він також допомагає з молодшим братом. Мати пішла від них у 2020 році, "сумісне проживання з матір`ю було більш-менш, але вона випивала". За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини та є крайнім заходом. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки мати свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-111, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того суд зазначає, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зауважує, що досягнення дитиною повноліття під час розгляду цивільної справи судом не може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. Викладений підхід дозволить, зокрема, запобігти зловживанню відповідачами своїми процесуальними правами шляхом умисного затягування розгляду справи (чекаючи досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку) та уникнути ситуацій, коли внаслідок дій суду через значне навантаження, тимчасову відсутність судді, зміну складу суду, наявність підстав для зупинення провадження у справі, ухвалення судом заочного рішення про позбавлення батьківських прав та подальшого перегляду такого рішення за заявою відповідача зі спливом значного проміжку часу тощо справа не буде розглянута до повноліття дитини. Такий правовий висновок висловлений у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2024 в справі № 185/9339/21. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved