Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 1.18 липня 2024 року представник позивачки звернулась з цим позовом, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. 2.Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що донька проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Позивач та відповідач не дійшли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини. Відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає. 3.Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 4.29 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 28 серпня 2024 року. 5.28 серпня 2024 року суд відклав розгляд справи з причини першої неявки в судове засідання відповідача, що був належним чином повідомлений про розгляд (поштовий конверт повернуто з віміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що є місцем проживання відповідача, що зареєстровано у встановленому законом порядку. День проставлення у поштовому повідомленні відмітки - 19 серпня 2024 року (пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК УКраїни). 6.25 вересня 2024 року відповідач повторно не з`явився, був повідомлений належним чином про судове засідання. Поштове відправлення повернуте на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що є належним повідомленням (пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України). 7.25 вересня 2024 року представник позивачки подала заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у відсутність позивача та її представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 8.Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 9.Відповідно до частини першої, другої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. 10.Системне тлумачення частини четвертої статті 223, частини першої статті 280 ЦПК України свідчить, що вирішення питання щодо проведення заочного розгляду справи належить до дискреційних повноважень суду. 11.25 вересня 2024 року суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. 12.Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України. 13.Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи та подання ними заяв про розгляд справи без участі (частина друга статті 247 ЦПК України). ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 14.15.11.2003 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу прізвище позивачки було змінене на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 15.11.2003). 15.Сторони є батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.07.2019. 16. [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.03.2023 № 3003-5002644666 та довідкою від 15.03.2023 № 3003-5002644660, перебуває на її утриманні. 17.Сторони живуть окремо, не досягли згоди щодо розміру сплати аліментів. ОЦІНКА СУДУ 18.Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 19.Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). 20.Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 21.Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 22.Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. 23.Стаття 181 СК України встановлює що, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 24.Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини першої-третьої статті 180 СК України). 25.Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України). 26.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина перша статті 182 СК України). Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2024 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить - 2563 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн. 27.Між батьками відсутня домовленість щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Дитина проживає з матір`ю - позивачкою у справі, тому визначення способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі) належить одержувачу аліментів, якою у справі є позивачка, яка у прохальній частині позовної заяви визначила спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. 28.Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 29. Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення щодо наведених позивачкою обставин та правових підстав позову, із посиланням на відповідні докази. Жодних доказів, які б підлягали врахуванню при визначенні розміру аліментів, не надав. 30.Ураховуючи обов`язок батьків щодо матеріального утримування дитини до повноліття, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. За висновком суду цей розмір відповідає інтересам дитини та забезпечує її належне утримання. 31.У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Щодо судового збору 32.Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). 33.Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»). 34.Станом на день звернення позивачки до суду за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн). 35.При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»). 36.Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, що становить 968,96 грн (1211,20 грн * 0,8).

Outcome: approved