Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

04.07.2024 представник позивача, за довіреністю у справі - [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, що зареєстрований судом 17.07.2024, обґрунтовуючи тим, що 30.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9018365в електронній формі. 26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 до Договору факторингу №26122023 від 26.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 35485,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 26485,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією, 0,00 грн сума заборгованості за пенею. 01.06.2023 між ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4475596. 14.06.2021 між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №16 від 25.01.2024 до Договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 28532,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22532,60 грн сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн сума заборгованості за пенею. 02.07.2023 між ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4475596. 14.06.2021 між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №16 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 34098,75 грн, з яких: 7350,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 26748,75 грн сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн сума заборгованості за пенею. 08.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №115255. 22.02.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22022024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно реєстру боржників від 22.02.2024 за договором факторингу №22022024 від 22.02.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 9927,90 грн, з яких: 5823,54 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3704,36 грн сума заборгованості за відсотками, 400,00 грн сума заборгованості за комісією. Згідно умов кредитних договорів позичальник зобов`язувався повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами. Однак, всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, тому, просила у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» заборгованість за Кредитним договором № 9018365 у розмірі 35485,00 грн; заборгованість Договором позики № 4475596 у розмірі 28532,60 грн; заборгованість Договором позики № 78142379 у розмірі 34098,75 грн; заборгованість за Кредитним договором № 115255 у розмірі 9927,90 грн, всього 108044,25 грн; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. 19.07.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 29.08.2024 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 26 грудня 2023 року уклало договір Факторингу №26122023 яким ТОВ «Мілоан» відступило йому право вимоги по кредитному договору № 9018365 від 30.06.2023, в якому він виступає боржником. Відповідно до Реєстру боржників № 1 що є додатком до договору Факторингу ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги в сумі 35 485 грн. із яких: 8000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26485 грн - сума заборгованості за відсотками; 1000 грн - заборгованість за комісією Дана вимога позивача не може бути задоволена оскільки позивач не надав доказів, які б підтвердили право його вимоги. На підтвердження укладення кредитного договору позивач надає копію кредитного договору №9018365 від 30.06.2023, проте даний договір не підтверджує перерахування і отримання кредитних коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, позивачем не подано доказу який би підтверджував отримання ним кредитних коштів. Тобто в цій частині позовні вимоги є недоведеними. Окрім цього позивач ТОВ «ФК ЄАПБ» долучає до Договору факторингу № 26122023 Акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 1, однак самого реєстру, який посвідчений сторонами договору не надає, а надає лише Витяг з Реєстру боржників щодо нього одного, який не підписаний ні директором ТОВ «ФК ЄАПБ» ні директором ТОВ «Мілоан». Щодо другої договору, то позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненні боргів» 14.06.2021 уклало договір Факторингу № 14/06/21 яким ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило йому право вимоги по кредитним договорам- згідно реєстру боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 16 від 25.01.2024 до Договору факторингу від 14.06.2021 ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги і по договору позики № 4475596 від 01.06.2023 в якому він є боржником і сума боргу складає 28 532,60 грн із яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 532,60 грн - сума заборгованості за відсотками. Дана вимога позивача не може бути задоволена оскільки позивач не надав доказів, які б підтвердили право його вимоги, а саме з підстав наведених вище. Позивач не надав доказів перерахування коштів на його рахунок, а отже і отримання позики. Окрім цього аналогічно попередньому договору не надано реєстру боржників № 16, а лише Витяг з нього, що не підписаний директором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та директором ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» без печатки останнього. Що ж стосовно розрахунку заборгованості, наданого позивачем по даному договору позики, то даний розрахунок є некоректним і незрозумілим. Згідно п.п. 2.1- 2.4 Договору позики №4475596 сума позики складає 6000 гривень, строк позики - 30 днів. Базова процентна ставка - 2,50%. Дата надання позики -01.06.2023, дата повернення позики - 01.07.2023. Загальна вартість позики - 9600 гривень. Тобто за умовами даного договору позивач міг би вимагати суму 9600 гривень, однак вимагає 28 532,60 грн. (6000 грн тіло кредиту і 22 532 гривні відсотків). Дана вимога суперечить позиції, викладеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16.Щодо третього договору, то позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 14.06.2021 уклало договір Факторингу №14/06/21, яким ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило йому право вимоги по кредитним договорам згідно реєстру боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 до Договору факторингу від 14.06.2021 ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги і по договору позики № 78142379 від 02.07.2023, в якому він є боржником і сума боргу складає 34098,75 грн із яких: 7350,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26748,75 грн - сума заборгованості за відсотками. Дана вимога позивача не може бути задоволена оскільки позивач не надав доказів, які б підтвердили право його вимоги. Позивач не надав доказів перерахування коштів на його рахунок, а отже і отримання позики. Окрім цього аналогічно попередньому договору не надано реєстру боржників № 20, а лише Витяг з нього, що не підписаний директором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та директором ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів». Що ж стосовно розрахунку заборгованості, наданого позивачем по даному договору позики, то даний розрахунок є некоректним і незрозумілим. Згідно п.п. 2.1- 2.3 Договору позики №78142379 сума позики складає 10500 гривень, строк позики - 30 днів. Базова процентна ставка - 2,50%. Дата надання позики -02.07.2023, дата повернення позики - 01.08.2023, загальна вартість позики - 18 375 грн. Тобто за умовами даного договору позивач міг би вимагати суму 18 375 гривень, однак вимагає 34098,75 грн ( 7350 грн тіло кредиту і 26 748,75 грн відсотків). Дана вимога суперечить позиції, викладеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року по справі № 910/4518/16.Щодо четвертого договору, то позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 22.02.2024 уклало договір Факторингу № 22022024, за яким ТОВ «ФК Кредіплюс» відступило йому право вимоги по кредитному договору № 115255 від08.08.2023, в якому він є боржником. Відповідно до Реєстру боржників що є додатком до договору Факторингу ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги в сумі 9927,90 грн із яких:5823,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;3704,36 грн- сума заборгованості за відсотками;400 грн - заборгованість за комісією. Дана вимога позивача не може бути задоволена оскільки позивач так як і попередніх трьох договорах не надав доказів, які б підтвердили право його вимоги. А саме на надано доказів надання та отримання кредиту. Не додано ні квитанції банку, ні платіжного доручення, ні будь-якого доказу про перерахування коштів на його рахунок первісним кредитором - ТОВ ФК «Кредіплюс». Згідно умов Паспорта споживчого кредиту що є додатком № 2 до Договору №115255 від 08.08.2023 року, «Кредит надається не пізніше наступного дня з моменту укладення договору». Тому, просив у задоволенні позову відмовити та розгляд справи провести без його участі та врахувати його письмові пояснення. 26.09.2024 представник позивача, за довіреністю у справі - [PERSON] , подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що 30.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9018365, 01.06.2023 між ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4475596, 02.07.2023 між ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №78142379та 08.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №115255 Укладення договорів було здійснено електронній формі в інформаційно- телекомунікаційній системі (ІТС) Товариств. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб- сторінці (далі -«електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту. Заповнюючи Заявку, Клієнт дає свою згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором. Сторони дійшли згоди, що всі завершені дії в Особистому кабінеті в ІТС товариства визнаються вчиненими Позичальником. На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Товариства здійснює реєстрацію заявника на Сайті Товариства і формує Особистий кабінет Клієнта. У момент введення коду на Сайті Товариства Клієнт направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду договір вважається підписаним. Тобто, для укладання кожного з договорів необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. Сторони узгодили розміри кредиту (позики), строки та умови користування коштами, у кожному з договорів передбачено умови та строки нарахування відсотків та відповідальність сторін за невиконання та неналежне виконання умов договорів, що свідчить про ознайомлення Позичальника зі всіма істотними умовами договору та про наявність волі Відповідача для укладення кредитного договору в електронній формі на погоджених умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що Позичальник не погодився з умовами та правилами надання кредитів під час укладення та підписання договорів Відповідачем висловлено не було. Отже, підписавши договір, Позичальник посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. У відповідності до умов кожного з вищезазначених договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів, [NUMBER] . Отже, позивач довів факт укладання Відповідачем вищезазначених договорів в електронній формі та підписання договорів з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Щодо перерахування коштів та розрахунків заборгованості. У відповідності до умов кожного з укладених договорів, кошти надано Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноруч Позичальником при заповненні форм Заявки для реєстрації на сайті товариства, а саме [NUMBER] та [NUMBER] . У відповідності до умов Договорів факторингу, передача документації, а саме: платіжних доручень, які підтверджують перерахування коштів на рахунок, вказаний Боржником та детальних розрахунків заборгованості (простроченої заборгованості та всіх інших платежів) за Договорами позики по кожному платіжному періоду та підставу їх нарахування за період з дня укладення кредитного договору по дату відступлення права вимоги - надаються Клієнтом на запит Фактора. З метою надання вичерпної інформації по справі позивач ініціював відповідний запит до Первісних кредиторів щодо надання додаткових доказів, а саме детального розрахунку заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів [PERSON] за укладеними договорами.ТОВ «ФК «ЄАПБ» частково отримано відповіді на запити від Первісних кредиторів, в тому числі отримано додаткові докази, тому позивач просить поновити строк для подання доказів, прийняти та долучити до матеріалів справи: 1) від ТОВ «Мілоан»: платіжне доручення 104141994 від 30.06.2023, як доказ переказу коштів Відповідачу; розрахунок заборгованості по Договору про споживчий кредит №3473101879 від 30.06.2023. 2) від ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»: Лист від 27.08.2024 ТОВ «ФК «Фінекспрес», як доказ переказу коштів Відповідачу; Розрахунок заборгованості за Договором позики №4475596 від 01.06.2023; Лист від 27.08.2024 ТОВ «ФК «Фінекспрес», як доказ переказу коштів Відповідачу;Розрахунок заборгованості за Договором позики № 78142379 від 02.07.2023; 3) від ТОВ «ФК «Кредіплюс»:копія витягу з виписки по картці, як доказ переказу коштів Відповідачу; розрахунок заборгованості за Договором про споживчий кредит № 115255 від 08.08.2023.На думку позивача, долучені докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику та обґрунтований розміру заборгованості Відповідача за вищезазначеними кредитними договорами. У розрахунках заборгованості наданих первісними кредиторами відображено порядок нарахування відсотків, який було здійснено у відповідності до умов Договорів та додатків до них. Отже, нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, саме через неналежне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку Позивач просить стягнути. Також, повідомляє, що за весь період перебування права грошової вимоги за Кредитним договором у ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до Відповідача, що підтверджується Розрахунком заборгованості за договором. Всі нараховані, відсотки, пеня за порушення кредитних зобов`язань, та інші платежі нараховувались виключно первісним кредитором. Щодо відступлення права вимоги.26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 26 грудня 2023 року до Договору факторингу № 26122023 від 26 грудня 2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 35485 грн.14.06.2021 між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №16 від 25.01.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28532.60 грн. Відповідно до Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 34098.75 грн. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги відповідно до форми, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п.п.9.5. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі між сторонами відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками Стороні, а їх підписи скріплюються печатками Сторін. Відповідно до Додаткової угоди № 7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Сторони домовились викласти пункт 9.1. Договору в наступній редакції:«9.7. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.».Тобто, перехід права вимоги за Договорами позики від ТОВ«ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законним та таким, що відповідає законодавству. 22.02.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №22022024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому Право грошової Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТОВ «ФК «Кредіплюс» Право грошової Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі Боржників. Відповідно до Реєстру Боржників від 22.02.2024 до Договору факторингу № 22022024 від 22.02.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9927.90 грн. Враховуючи те, що Реєстри боржників до Договорів Факторингу містять інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, надає Витяги з Реєстрів боржників, що містять лише дані Відповідача, інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволенні позовних вимог - є недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню. Отже, враховуючи вищевикладене, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 09.10.2024 представник відповідача, адвокат Кабула Ірина Юріївна, подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що позивач надає розрахунок заборгованості по кредиту № 9018365 від 30.06.2023, складений ТОВ «Мілоан» (первісним кредитором), в якому нарахування відсотків здійснювалось до 26.12.2023. Дане нарахування є незаконним, оскільки строк договору становить до 13.10.2023, а тому і нараховані відсотки за період з 132.10.2023 до 26.12.2023 незаконні і стягненню не підлягають. По договору №4475596 надано розрахунок ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», в якому відсотки по договору нараховувались до 20.11.2023, хоча нарахування відсотків можливе на строк дії договору, а саме з 01.06.2023 по 01.07.2023 (30жлднів). Наявність договорів про пролонгацію договору відсутні позивачем не надані. А тому позивач має право вимагати лише 3600грн відсотків і 6000 грн тіла кредиту. По договору №78142379 надано розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» з якого вбачається, що відсотки нараховані з 03.07.2023 по 11.11.2023, однак строк дії договору становить 30 днів, тобто до 01.08.2023, а тому позивач має право вимагати відсотки за цих 30 днів, що відповідає вимогам договору, і складає 7875 грн та 7350 грн тіла кредиту. Також, просила врахувати дані пояснення при ухваленні рішення у справі. Представники позивача, за довіреністю у справі: [PERSON] та [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в позовній заяві просили розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі та не заперечували проти ухвалення заочного рішення та у відповіді на відзив просили судові засідання проводити без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи провести без його участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 30.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №9018365 (а.с. 9-14), відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 1.2 Договору сума кредиту становить 10000,00 грн у валюті гривня. Відповідно до п. 1.3 Договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 30.06.2023і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, з дати видачі кредиту і до 15.07.2023, поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 13.10.2023. Відповідно до п. 1.4 Договору повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом позичальник має здійснити до 15.07.2023 (рекомендовану дату платежу), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 13.10.2023 (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п. 1.5, 1.6 Договору загальні витрати за пільговий період складає 3250,00 грн, а загальні витрати за поточний період складають 12556,00 грн. Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Також, встановлено, що відповідачем підписано анкету-заяву на кредит №9018365від 30.06.2023, додаткові дані позичальника від 30.06.2023 та паспорт споживчого кредиту, що є додатком №2, 33, №4 до договору про надання споживчого кредиту №9018365від 30.06.2023 (а.с. 15, 16 та на звороті). 01.06.2023 між ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №4475596, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника (а.с. 28-30), відповідно до умов якого товариство надає позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 6000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, строком на 30 днів, тобто до 01.07.2023, зі сплатою 30341,06% річних від суми позики з розрахунку 2,7% на день, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Згідно п. 1.1 Договору позики, проценти грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою. Крім того, Договором передбачено базову проценту ставку, знижену процентну ставку (відносно базової) та процентну ставку за понадстрокове користування позикою, яка не застосовується у період карантину, розміри ставок визначені договором. Пунктом п.2.3 Договору позики передбачено, що відсоткові ставки, визначені Договором є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між первісним кредитором та Відповідачем додаткової угоди до договору. У відповідності до п.4 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Також, встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику для споживачів фінансових послуг ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», які розміщені на сайті mycredit.ua, і приймаючи умови договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів для споживачів фінансових послуг ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»\~ (п. 5, 27 Договору). 02.07.2023 між ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78142379, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника (а.с. 38-40), відповідно до умов якого товариство надає позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 10500,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, строком на 30 днів, тобто до 01.08.2023, зі сплатою 90465,53% річних від суми позики з розрахунку 2,5% на день, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Згідно п. 1.1 Договору позики, проценти грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою. Крім того, Договором передбачено базову проценту ставку, знижену процентну ставку (відносно базової) та процентну ставку за понадстрокове користування позикою, яка не застосовується у період карантину, розміри ставок визначені договором. Пунктом п.2.3 Договору позики передбачено, що відсоткові ставки, визначені Договором є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між первісним кредитором та Відповідачем додаткової угоди до договору. У відповідності до п. 4 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Також, встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику для споживачів фінансових послуг ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», які розміщені на сайті mycredit.ua, і приймаючи умови договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів для споживачів фінансових послуг ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»\~ (п. 5, 27 Договору). 08.08.2023між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №115255 (а.с. 50-53), відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 2.6 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 2.2.1 Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, вале не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 2.2.1 Договору сума кредиту становить 6667,00 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 5000,25 грн на рахунок позичальника № [NUMBER] у\~ національній валюті та у розмірі 1666,75 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 600,00% річних. Ти процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 2.5 Договору комісія за надання кредиту складає 1666,75 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 25% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 Індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.6 Договору загальний строк кредитування за договором складає 70 днів з 08.08.2023 по 17.10.2023. Відповідно до п. 2.7, 2.8 Договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, складають 6914,65 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка складає 460919,74 % річних. Також, встановлено, що відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, що є додатком №2до договору про надання споживчого кредиту №115255 від 08.08.2023 (а.с. 53 на звороті -55). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. П. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). На відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». У ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» вказано, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. За змістом ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19 та від 19.01.2022\~ у справі № 202/2965/21). Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18. Так, договір про споживчий кредит №9018365 від 30.06.2023, договір позики №4475596 від 01.06.2023, договір позики №78142379 від 02.07.2023 та договір про споживчий кредит №115255 від 08.08.2023, підписані відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Також, підписання кредитних договорів свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Отже, встановлено, що вказані кредитні договори, які підписані сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавався, а тому між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами, що Так, ч. 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що позивачем не надано будь - яких доказів на підтвердження видачі первинними кредиторами йому кредитних коштів згідно кредитних договорів, дати видачі, розміру та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем. Однак, суд критично оцінює зазначене твердження відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2.1 Договору про споживчий кредит №9018365 від 30.06.2023кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Відповідно до п. 1, 29 Договору позики №4475596 від 01.06.2023, товариство надає позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п. 1, 29 Договору позики №78142379 від 02.07.2023, товариство надає позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2.1 Договору про споживчий кредит №115255 від 08.08.2023сума кредиту становить 6667,00 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 5000,25 грн на рахунок позичальника № [NUMBER] у\~ національній валюті та у розмірі 1666,75 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Позивач, на підтвердження укладення кредитного договору№9018365 від 30.06.2023 з ТОВ «Мілоан», а саме видачі коштів по договору надав платіжне доручення №104141994 від 30.06.2023, на підтвердження укладення кредитних договорів №4475596 від 01.06.2023, №78142379 від02.07.2023 з ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надав лист від 27.08.2024 ТОВ «ФК «Фінекспрес», як доказ переказу коштів у розмірі 6000,00 грн та 10500,00 грн відповідно, на підтвердження укладення кредитного договору№115255 від 08.08.2023 з ТОВ «ФК «Кредіплюс» надав копію витягу з виписки по картці, як доказ переказу коштів у розмірі 5000,25 грн (а.с. 103, 108, 114, 118), згідно яких первісні кредитори перерахували на картковий рахунок відповідача грошові кошти згідно кредитних договорів у визначених розмірах на реквізити карткового рахунку, який було власноручно вказано відповідачем у договорах (№ [NUMBER] та № [NUMBER] ). Суд враховує надані позивачем докази, оскільки вони є належними та достатніми доказами щодо підтвердження надання грошових коштів позичальнику, у відповідності до умов кредитних договорів, оскільки реквізити отримувача коштів, а саме відповідача [PERSON] , відповідають даним, які він зазначив у кредитних договорах: №9018365 від 30.06.2023, №4475596 від 01.06.2023, №78142379 від 02.07.2023 та №115255 від 08.08.2023. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту набуття права вимоги за кредитними договорами. Однак, суд критично оцінює зазначене твердження, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26122023 (а.с. 17-18, 121-125),\~ відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №26122023 від 26.12.2023 (а.с. 19, 126), клієнт ТОВ «Мілоан» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2723, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023та реєстру боржників від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023(а.с. 20, 127-128) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 35485,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 26485,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією, 0,00 грн сума заборгованості за пенею. Згідно платіжної інструкції №20643 від 28.12.2023 новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перерахував фактору ТОВ «Мілоан» ціну продажу Договору факторингу №03-05/2022 від 03.05.2022 в сумі 2038050,89 грн (а.с. 128 на звороті). 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021 (а.с. 31-32, 129-132), відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п.п.1.5. Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Клієнт гарантує та відповідає перед Фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається Факторові за цим Договором. 28.07.2021 між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/2021 (а.с. 33). 25.01.2024 між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №16 до договору факторингу №14/06/2021 (а.с. 34, 133). Згідно акту прийому передачі реєстру боржників №16 від 25.01.2024 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 (а.с. 35, 134) клієнт ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1795, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №16 від 25.01.2024 та реєстру боржників №16 від 25.01.2024 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 (а.с.36, 135-136) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 28532,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22532,60 грн сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн сума заборгованості за пенею. 20.03.2024 між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №16 до договору факторингу №14/06/2021 (а.с. 41, 137). Згідно акту прийому передачі реєстру боржників №21 від 20.03.2024 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 (а.с. 138) клієнт ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників кількістю 4159, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором до боржників. Реєстр боржників передано повністю відповідно до умов договору. Відповідно до Реєстру боржників №21 від 20.03.2024 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 (а.с.139-140) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 34098,75 грн, з яких: 7350,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 26748,75 грн сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн сума заборгованості за пенею. 22.02.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22022024 (а.с. 56-58, 141-145), відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №22022024 від 22.02.2024 (а.с. 59, 146), клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників та Реєстру боржників від 22.02.2024 до договору факторингу №22022024 від 22.02.2024 (а.с. 60, 147-148) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 9927,90 грн, з яких: 5823,54 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3704,36 грн сума заборгованості за відсотками, 400,00 грн. сума заборгованості за комісією. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №278/1679/13-ц, в якій ВС зауважив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Таким чином, у разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісних кредиторів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані для погашення кредитної заборгованості. Отже, суд дійшов до висновку, що відповідно до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ», договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ, договору факторингу №22022024 від 22.02.2024, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ», позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 9018365 від 30.06.2023, за договором позики № 4475596 від 01.06.2023, за договором позики № 78142379 від 02.07.2023, за договором про споживчий кредит №115255 від 08.08.2023. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленихдоговором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитних договорів №9018365 від 30.06.2023, №4475596 від 01.06.2023, №78142379 від 02.07.2023 та №115255 від 08.08.2023, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому кредитів в строки, передбачені кредитними договорами. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитних договорів, факт отримання відповідачем грошових коштів щодо кожного договору та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення. Відповідач заперечуючи проти стягнення заборгованості за відсотками, зазначає, що розрахунки заборгованостей по кожному з договорів є некоректними і незрозумілими. Крім того, зазначає, що нарахування відсотків можливе лише у межах строку дії кредитного договору. Суд, враховує зазначені твердження, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачується щомісяця до дня повернення позики. Ч. 1-3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованої або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд. Тобто, твердження про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contraproferentem (лат. Verba chartarum fortius accipiun tur contrapro ferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року № 723/304/16-ц стягнення процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права. Отже, за договорами кредиту та позики проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні процентної ставки. Щодо нарахування відсотків, то у відповідності до умов кожного з укладених відповідачем договорів, передбачено строки та умови нарахування відсотків. Встановлено, що п.1.3 Договору про споживчий кредит №9018365 від 30.06.2023, який укладений з ТОВ «Мілоан», кредит надається загальним строком на 105 днів з 30.06.2023і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, з дати видачі кредиту і до 15.07.2023, поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 13.10.2023. Відповідно до п. 1.4 Договору повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом позичальник має здійснити до 15.07.2023 (рекомендовану дату платежу), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 13.10.2023 (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п. 1.5, 1.6 Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Тип процентної ставки фіксована. Позивач надав додаток №1 до договору позики №72131711 від 15.01.2023 (Графік платежів) (а.с. 15), з якого вбачається сума кредиту за договором у розрахунковий період з 30.06.2023 по 13.10.2023 становить 40250,00 грн, яка включає в себе суму кредиту у розмірі 10000,00 грн, відсотки нараховані в межах строку кредиту з 30.06.2023 по 13.10.2023 в розмірі 29250,00 грн та комісію за надання кредиту в розмірі 1000,00 грн. При цьому, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №9018365 від 30.06.2023 та додатку №1 до договору, а саме графіку платежів (а.с. 105-106), вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 26.12.2023 (момент перехову права вимоги) становить 35485,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 26485,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією, 0,00 грн сума заборгованості за пенею, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Встановлено, що положень п. 2.1 та 2.2 Договору позики №4475596 від 01.06.2023, який укладений з ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», визначено, що позичальник отримує суму позики у розмірі 6000 грн строком на 30 днів до 01.07.2023, з фіксованою процентною ставкою 2,7%. Відповідно до п. 4 Договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. При цьому п. 2 Договору позики №4475596 від 01.06.2023передбачено, що відсоткові ставки, визначені Договором є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між первісним кредитором та позичальником додаткової угоди до договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №4475596 від 01.06.2023 (а.с. 109-112), вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 25.01.2024 (момент перехову права вимоги) становить 28532,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22532,60 грн сума заборгованості за відсотками та вказана сума заборгованості за відсотками нарахована за період з 01.06.2023 по 21.11.2023, тобто поза межами строку кредиту. Також, з вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснив погашення за договором позики №4475596 від 01.06.2023 на суму 6850,00 грн При цьому, позивач надає додаток №1 до договору позики №4475596 від 01.06.2023(Таблиця обчислення загальної вартості кредиту) (а.с. 30 на звороті), з якого вбачається, що чиста сума кредиту за договором у період з 01.06.2023 по 01.07.2023 становить 9600,00 грн, яка включає в себе суму кредиту у розмірі 6000,00 грн, відсотки нараховані в межах строку кредиту з 01.06.2023 по 01.07.2023 в розмірі 3600,00 грн. Отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів у розмірі 2750,00 грн, як різницю між загальною вартістю кредиту та сплаченими коштами відповідачем на погашення позики (9600,00 грн 6850,00 грн). Встановлено, що п. 2.1 та 2.2 Договору позики №78142379 від 02.07.2023, який укладений з ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», визначено, що позичальник отримує суму позики у розмірі 10500 грн строком на 30 днів до 01.08.2023, з фіксованою процентною ставкою 2,7%. Відповідно до п. 4 Договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. При цьому п. 2 Договору позики №78142379 від 02.07.2023передбачено, що відсоткові ставки, визначені Договором є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між первісним кредитором та позичальником додаткової угоди до договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №78142379 від 02.07.2023 (а.с. 115-116), вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 20.03.2024 (момент перехову права вимоги) становить 34098,75 грн, з яких: 7350,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 26748,75 грн сума заборгованості за відсотками та вказана сума заборгованості за відсотками нарахована за період з 02.07.2023 по 11.11.2023, тобто поза межами строку кредиту. При цьому, позивач надає додаток №1 до договору позики №78142379 від 02.07.2023 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту) (а.с. 40), з якого вбачається, що чиста сума кредиту за договором у період з 02.07.2023 по 01.08.2023 становить 18375,00 грн, яка включає в себе суму кредиту у розмірі 10500,00 грн, відсотки нараховані в межах строку кредиту з 02.07.2023 по 01.08.2023 в розмірі 7875,00 грн, а тому, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень п. 2.2.1, 2.6 Договору про споживчий кредит №115255 від 08.08.2023, який укладений з ТОВ «ФК «Кредіплюс», сума кредиту складає 6667,00 грн, строк кредиту 70 днів, тобто, з 08.08.2023 по 17.10.2023. Відповідно до п. 2.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 600,00% річних. Ти процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначеного в п. 2.6 Договору та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Графік платежів (Додаток №1) є невід?ємною частиною договору про споживчий кредит №115255 від 08.08.2023(п. 5.3 Договору) та з даного графіку вбачається що загальна вартість кредиту в строк дії з 08.08.2023 по 17.10.2023 становить 11914,90 грн, яка складається з 6667,00 грн. суми кредиту за договором та 5242,90 грн процентів за користування кредитом, Водночас, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №115255 від 08.08.2023 (а.с. 119), вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 17.10.2023 становить 9927,90 грн, з яких: 5823,54 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3704,36 грн сума заборгованості за відсотками, яка нарахована в межах строку користування кредитними коштами з 08.08.2023 по 17.10.2023, 400,00 грн. сума заборгованості за комісією,а тому, саме вказана сума заборгованості за договором про споживчий кредит №115255 від 08.08.2023 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а\~ прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями ч.1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач з умовами договорів№9018365 від 30.06.2023, №4475596 від 01.06.2023, №78142379 від 02.07.2023 та №115255 від 08.08.2023 був ознайомлений, підписав договори позики та кредитні договори, однак умови договору порушив. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 9018365 від 30.06.2023 у розмірі 35485,00 грн, заборгованості за договором позики № 4475596 від 01.06.2023 у розмірі 2750,00 грн, заборгованості за договором позики № 78142379 від 02.07.2023 у розмірі 18375,00 грн,заборгованості за договором про споживчий кредит №115255 від 08.08.2023 у розмірі 9927,90 грн, всього 66537,00 грн Обґрунтовуючи судове рішення, суд\~ приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в\~ рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, ч. 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1864,76 грн.

Outcome: partial