Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-02 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт належності договору дарування за реєстром №2026 гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що вона є власником частки житлового будинку, що знаходиться а адресою: [ADDRESS] , відповідно до посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Масним І.М. від 22.09.1980 р. Заявник в\~судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву в якій вона просить розглядати заяву без її участі, на задоволенні заяви наполягала (а.с.99). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій він просить розглядати заяву без його участі, заяву [PERSON] визнає в повному обсязі (а.с.106). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій він просить розглядати заяву без його участі, заяву [PERSON] визнає в повному обсязі (а.с.107). Представник заінтересованої особи - Біляївської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заяву визнає в повному обсязі (а.с.109). Приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Шустова Н.С. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , зареєстроване Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №996 (а.с.7). [PERSON] (російською мовою) є матір`ю [PERSON] (російською мовою), що підтверджується свідоцтвом по народження серії [NUMBER] , актовий запис №2 (а.с.11). 08.11.2003 р. заявниця одружилась та змінила прізвище на Родіну, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №111 (а.с.12). Після смерті матері відкрилася спадщина на майно. 08.08.2023р. заявниця звернулась до приватного нотаріусу Одеського районного нотаріального округу Одеської області Шустової Н.С. з метою оформлення спадщини після смерті матері, але листом №89/02-14 від 08.08.2023р. їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво та рекомендовано звернутись до суду, у зв`язку з тим, що у посвідченому державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Масним І.М. від 22.09.1980 р. за реєстром №2026 договорі дарування 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), має місце розбіжність: прізвище обдаровуваної [PERSON] , тоді як в наданому раніше свідоцтві про смерть прізвище померлої [PERSON] . У зв`язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену 1/2 частку житлового будинку не можливе (а.с.13). Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Правова позиція, яка містяться в п. 12 Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, вказує на те, що суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З матеріалів спадкової справи №4/2023, заведеної після смерті померлої [PERSON] вбачається, що особа, яка подала заяву про прийняття спадщини є: [PERSON] (а.с.22-96). В свідоцтві про смерть померлої матері заявниці вказано її прізвище « [PERSON] », а згідно договору дарування « [PERSON] ». З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що розбіжність в написанні прізвища померлої [PERSON] , є формальною помилкою, що пов`язано з перекладом прізвища з російської на українську мову та навпаки. В прохальній частині заяви, [PERSON] крім встановлення факту належності правовстановлюючого документу, просить також встановити , що вона є власником 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ). В цієї частині заява не підлягає задоволенню, оскільки ці вимоги мають розглядатись за правилами позовного провадження та не підпадають під поняття «встановлення належності правовстановлюючого документу». Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, в рішенні суду за заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, не підлягає встановлення факту права власності вказаної особи відповідно цього документа, а лише належність самого документа певній особі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована в зазначеній частині, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, так як від нього залежить, надане їй право отримати спадщину.

Outcome: partial