Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого вказував, що 10.05.2019 між ПрАТ «СК «Універсальна» та ПрАТ «Оболонь» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3000/290/010118, предметом якого виступали майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] . 01.04.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Власник пошкодженого транспортного засобу «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та в подальшому позивачем було перераховано страхове відшкодування у розмірі 15796,22 грн. Як зазначає позивач, у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс», позивач звернувся до них за виплатою страхового відшкодування, проте йому було відмовлено з посиланням на пропуск строку для подання заяви про страхове відшкодування. Посилаючись на те, що право потерпілої особи на відшкодування шкоди не може бути обмежене, позивач просив суд стягнути з відповідачів 15796,22 грн. страхового відшкодування, а також суму сплаченого судового збору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.07.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання на офіційному сайті судової влади, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , належить ПрАТ «Оболонь» (а.с. 10). Як убачається з матеріалів справи, 10.05.2019 між ПрАТ «СК «Універсальна» та ПрАТ «Оболонь» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3000/290/010118, предметом якого виступали майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] (а.с.12-22). 01.04.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.7). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 02.04.2020 водій пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 9). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як убачається з рахунку ТОВ «Саміт Моторз Україна» № [NUMBER] від 28.04.2020, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , склала 15796,22 грн. (а.с.25). На підставі страхового акту №59287/1 позивач на виконання умов договору виплатив на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 15796,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №196427 від 04.05.2020 (а.с. 26,27). Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» згідно полісу №140614259 з терміном дії по 12.12.2020 включно (а.с.28). Позивач вказує, що звертався до ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» за виплатою страхового відшкодування, проте йому було відмовлено з посиланням на пропуск строку для подання заяви про страхове відшкодування. Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не місять доказів звернення позивача до ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс». Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладання договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс», обов`язок відшкодувати заподіяну відповідачем шкоду покладається на страховика в межах розміру страхового відшкодування, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову до [PERSON] . Враховуючи, що цивільна відповідальність відповідача [PERSON] винного в дорожньо-транспортній пригоді на момент її вчинення була застрахована у визначеному чинним законодавством порядку, при цьому позивач не скористався передбаченим правом звернення до страхової компанії відповідача в межах визначених строків за виплатою страхового відшкодування, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed