Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Виклад заяв сторін про суті спору 22 серпня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив суд: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 12.02.2022-100002507 від 12.02.2022 у розмірі 9940 гривень 00 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 гривні 40 коп. У позовній заяві позивач просив розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Розгляд даної справи проводити за відсутності представника позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 лютого 2022 року між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір (оферти) № 12.02.2022-100002507, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 12.02.2022, строком на 42 дня. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 25.03.2022, утворилась заборгованість у розмірі 9940,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000,00 грн та заборгованість за процентами - 2940,00 грн, чим порушуються права позивача. Позивач зазначив, що відповідачкою під час укладання кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Спожитий центр» являється абонентом системи BankID Національного банку з 26 жовтня 2020 року. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 525 - 526, 530, 536, 629, 610, 1046, 1048-1049, 1054, 1056-1, статті 1, 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», статті 1, 11, 12, 14 Закону України «Про електронну комерцію», Постанову Правління Національного банку України № 32 від 17.03.2020. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, місце та час судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.40). Відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надала. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачкою суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України. Рух справи у суді Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено справу до судового розгляду на 10 жовтня 2024 року (а.с.32-34). Справу розглянуто 10.10.2024 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом З пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (надалі - Пропозиція) та заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції оферти, умови яких є аналогічними за змістом, вбачається, що 12.02.2022 о 17 годині 57 хвилини між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір № 12.02.2022-100002507 (а.с. 9 (на звороті) - 12, 12 (на звороті) - 14). Зі заявки вбачається, що позичальником є [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , реквізитами належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами є 4149-60-хх-хххх-8039. Відповідно до умов договору, зазначених у заявці: дата надання/видачі кредиту - 12.02.2022 (п.1); сума кредиту - 7000,00 грн (п.2); строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання (п.3); дата повернення кредиту - 25.03.2022 (п.4); первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання (первинний період) (п. 5); черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - «черговий період») період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого зафіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (надалі період «Економ»). Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ» (п. 6); проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п. 8). Дана заявка з боку позивача підписана електронним підписом кредитодавця - КЕП Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», [PERSON] , [NUMBER], КНЕДП ТОВ «Центр сертифікації ключів України». Також, з заявки вбачається, що відповідачка підтвердила, що їй надані та нею отримано інформацію, зазначену у частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вона ознайомилася з нею за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii, паспорт споживчого кредиту, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України, загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору. У заявці зазначено, що даний електронний кредитний договір, частиною якого є дана відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідачка погодилась, що вона однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 12.02.2022-100002507 від 12.02.2022, з яким попередньо уважно ознайомилась. Також відповідачка погодилась, що акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаній заявці та оферті. Заявка підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора G148, надісланого на її фінансовий номер телефону [NUMBER] , та особисто графічно зображеним підписом, поставленим мишкою. Відповідно до п. 2.1 пропозиції електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті (п. 2.3.2). Згідно з п. 3.3.4 пропозиції строк на який надається кредит встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Пропозиція укладення кредитного договору (оферти) підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора G148 та поставленого електронного підпису мишкою. У додатку до анкети позичальника, яка підписана 12.02.2022 відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора G148, зазначені такі анкетні дані : П.І.Б. клієнта - [PERSON] ; номер телефону - [NUMBER] ; додаткові дані клієнта, близькі особи клієнта (а.с.14 (на звороті) - 15). У паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора G148 та поставленого електронного підпису мишкою, зазначені основні умови кредитуванні: тип кредиту - фінансовий кредит; сума/ліміт кредиту - 7000,00 грн; строк кредитування - первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі «первинний період»), черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі «черговий період»); період користування ставкою «Економ» період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (надалі - період «Економ»). Строк на який надається кредит - 42 днів з дня його надавання; процентна ставка, відсотків річних - 730 % (а.с.8-9). Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 12.02.2022-100002507 від 12.02.2022 про споживчий кредит, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , яка містить підпис одноразового ідентифікатора G148, загальна вартість кредиту складає (за умови погашення кредиту 25.03.2022) - 12880,00,00 грн, з якої 7000,00 грн - сума кредиту та 5880,00 грн - проценти за користування кредитом (а.с. 15 на звороті). З копії довідки про підтвердження платежу, наданої позивачем, вбачається, що 12.02.2022 о 17 годині 57 хвилини відбувся переказ коштів від ТОВ «Споживчий Центр» на картковий рахунок [NUMBER] у сумі 7000,00 грн (а.с.17). Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованість за кредитним договором № 12.02.2022-100002507 від 12.02.2022 заборгованість відповідачки становить 9940,00 грн, яка складається з основного боргу - 7000,00 грн та процентів - 2940,00 грн. Проценти нараховані за період з 12.02.2022 по 25.03.2022, тобто за 41 день (а.с.16). Відповідно до інформації, наданої через BankID під час проходження ідентифікації позичальником, відповідачка [PERSON] був зареєстрована у системі 12.02.2022 та належним чином ідентифікована через систему BankID (а.с.7). Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (чинна на момент укладання кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Так, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку: «Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення». Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2022 між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою [PERSON] було укладено електронний договір (оферту), на підставі якого відповідачці видано кредит у сумі 7000,00 грн. Договір було укладено в електронній формі, що згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі. Відповідачка своїх заперечень щодо факту отримання кредиту не надала. Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), проценти за користування кредитом тощо. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом матеріали справи не містять. Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строки, встановлені умовами кредитного договору та паспортом споживчого кредиту не здійснила вчасне повернення кредиту та нарахованих процентів. Відповідачка наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалась, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надала. Суд, здійснивши перевірку розрахунку заборгованості за кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив. Проценти нараховані позивачем у межах строку кредитування, встановленого договором, та не перевищують суму процентів, нарахованих за ставкою «Економ» чи «Стандарт», визначених умовами кредитного договору. У сукупності сума заборгованості відповідачки за кредитним договором складає 9940,00 грн (7000,00 грн (тіло кредиту) + 2940,00 грн (%) = 9940,00 грн), як правильно було зазначено позивачем у розрахунку заборгованості та у позовній заяві. Отже суд висновує, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved