Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~«Південний 289» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути на свою користь з відповідачки [PERSON] заборгованість зі сплати внесків до ремонтного, резервного фонду у розмірі 949,98 грн. Одночасно позивач просить стягнути із відповідачки судові витрати, що складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 червня 2019 року рішенням загальних зборів ОСББ «Південний 289» (Протокол № 3 від 21.06.2019 року) було затверджено редакцію Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Південний 289». ОСББ «Південний 289» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , та [ADDRESS] та [ADDRESS] та відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (п. 1 Статуту). [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де з червня 2019 року зареєстровано та функціонує Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Південний 289». Метою створення ОСББ «Південний 289» є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом; завданням та предметом діяльності ОСББ «Південний 289» є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласниками в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднаннями. (п. 1, п. 3 Розділу II Статуту). Протоколом загальних зборів ОСББ «Південний 289» № 5 від 21.12.2019 року за результатами розгляду питання порядку денного № 8 було вирішено створити ремонтний, резервний фонд. За рішенням загальних зборів накопичені кошти співвласників будуть використані для певних цілей. Правління не може на свій розсуд використовувати кошти ремонтного, резервного фонду. До ремонтного, резервного фонду встановити разовий внесок у розмірі 5 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири. Внесок сплачується 1 раз на рік будь-якими частинами на рахунок ОСББ, але з обов`язковою приміткою «ремонтний, резервний фонд». Відповідно до Додатку № 4 до Протоколу № 5 Загальних зборів ОСББ «Південний 289» № 5 від 21.12.2019 року, Відповідач віддала голос (проголосувала) «за» створення резервного, ремонтного фонду. Згідно Довідки, виданої ОСББ «Південний 289», [PERSON] 08.06.2021 року сплатила внески в ремонтний, резервний фонд ОСББ «Південний 289» у сумі 250 грн., з яких 247,00 грн. за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року та 3,00 грн. за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року. Однак, починаючи з квітня 2021 року відповідач не сплачує внески в ремонтний, резервний фонд ОСББ «Південний 289». [PERSON] , як власник житлового приміщення загальна площа якого становить 49,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , зобов`язана своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів, на поточний рахунок ОСББ «Південний 289», так як споживає послуги, які надаються Позивачем з утримання будинку та прибудинкової території. Розмір внеску, який має сплачувати відповідач становить 247 грн. за рік, виходячи з розміру 5 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири (49,4 кв.м. х 5 грн). Розмір щомісячної плати становить 20.58 грн. (247 грн./12 міс.). Однак, згідно Розрахунку заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних від 01.03.2024 року, складеного ОСББ «Південний 289», за період з 01.04.2021 року по 01.04.2024 року (в межах строку позовної давності) [PERSON] має заборгованість зі сплати внесків до ремонтного, резервного фонду розмірі у 949,98 грн., з яких: 793,80 грн. заборгованість зі сплати внесків до ремонтного, резервного фонду; 123,69 грн. інфляційні нарахування; 32,49 грн. 3% річних. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року по справі відкрито провадження та визначено проводити судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 24 липня 2024 року відповідачкою [PERSON] подано до суду заяву, у якій вона просив проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 02 серпня 2024 року відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, де вона вказувала на те, що 23 квітня 2024 року нею було сплачено внески до ремонтного, резервного фонду в сумі 1000,00 грн., в тому числі 2021, 2022, 20223 на суму 679,26 грн., а тому на сьогодні предмет спору щодо стягнення внесків до резервного, ремонтного фонду відсутній у зв`язку із добровільною сплатою. Крім того, відповідачка наголошувала на тому, що з 24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022. Воєнний стан в Україні введено на всій території України та діє до теперішнього часу. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нараховувати та стягувати неустойку (штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" викладено у такій редакції: 1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Таким чином відповідачка вважає, що нарахування 3% річних та інфляційної складової боргу мали б здійснюватися лише за період з 01.04.2021 року по 23.02.2022 року (тобто на ту заборгованість, яка виникла до введення в дію воєнного стану в Україні) та за період з 30.12.2023 року по 31.03.2024 року (після внесення змін до постанови КМУ від 5 березня 2022 року № 206 ). Також відповідачка вважала, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. є неспівмірним грошовому зобов`язанню. 15 серпня 2024 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому наголошував на тому, що добровільно сплачена відповідачкою сума в розмірі 1000,00 грн. здійснена 23 квітня 2024 року, тобто після подачі позовної заяви до суду 08.04.2024 року. Крім того, позивач вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 3000,00 грн. є спів мірним зі складністю справи, з виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом послуг та ціною позову. 23 серпня 2024 року відповідачкою подано заперечення на відповідь на відзив, де фактично посилалась на ті же обставини, що й у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтримала свою позицію викладену в відзиві на позовну заяву. Позивач по справі, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання свого повноважного представника не направив. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21 червня 2019 року Рішенням загальних зборів ОСББ «Південний 289» (Протокол № 3 від 21,06.2019 року) було затверджено редакцію Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Південний 289». ОСББ ««Південний 289» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , та [ADDRESS] та [ADDRESS] та відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (п. 1 Статуту). Відповідачка [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де з червня 2019 року зареєстровано та функціонує Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Південний 289». Протоколом Загальних зборів ОСББ «Південний 289» № 5 від 21.12.2019 року за результатами розгляду питання порядку денного № 8 було вирішено створити ремонтний, резервний фонд. За рішенням загальних зборів накопичені кошти співвласників будуть використані для певних цілей. Правління не може на свій розсуд використовувати кошти ремонтного, резервного фонду. До ремонтного, резервного фонду встановити разовий внесок у розмірі 5 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири. Внесок сплачується 1 раз на рік будь-якими частинами на рахунок ОСББ, але з обов`язковою приміткою «ремонтний, резервний фонд». Відповідно до Додатку № 4 до Протоколу № 5 Загальних зборів ОСББ «Південний 289» № 5 від 21.12.2019 року, відповідачка віддала голос (проголосувала) «за» створення резервного, ремонтного фонду. Розмір внеску, який має сплачувати відповідачка становить 247 грн. за рік, виходячи з розміру 5 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири (49,4 кв.м. х 5 грн). Розмір щомісячної плати становить 20.58 грн. (247 грн./12 міс.). Згідно Довідки, виданої ОСББ «Південний 289», [PERSON] 08.06.2021 року сплатила внески в ремонтний, резервний фонд ОСББ «Південний 289» у сумі 250 грн., з яких 247,00 грн. за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року та 3,00 грн. за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року. Однак, починаючи з квітня 2021 року відповідачка не сплачує внески в ремонтний, резервний фонд ОСББ «Південний 289». Згідно Розрахунку заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних від 01.03.2024 року, складеного ОСББ «Південний 289», за період з 01.04.2021 року по 01.04,2024 року (в межах строку позовної давності) [PERSON] має заборгованість зі сплати внесків до ремонтного, резервного фонду розмірі у 949,98 грн., з яких: 793,80 грн. заборгованість зі сплати внесків до ремонтного, резервного фонду; 123,69 грн. інфляційні нарахування; 32,49 грн. 3% річних. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що даний розрахунок відповідає вимогам закону. Разом з тим, як встановлено судом, після звернення позивача із даним позовом до суду відповідачкою у повному обсязі погашено заборгованість зі сплати внесків до ремонтного, резервного фонду на суму 949,98 грн. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд приходить до наступного. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№ 530-IX від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023р. на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), від 20 травня 2020р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 22 липня 2020р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Таким чином, нарахування та стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину, порушує норми матеріального права, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону № 530-IX. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (чинна станом на 30.08.2023) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нараховувати та стягувати неустойку (штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року внесено зміни в постанову № 206, відповідно до яких заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням поширюється лише на територіальні громади, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окуповані російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року було запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року в період воєнного стану нарахування та стягнення судом пені, 3 % річних та інфляційних втрат заборонено, тому нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат за період з квітня 2021 року по грудень 2023 року є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Таким чином з позивачки слід стягнути інфляційні нарахування та 3% річних, що утворились з січня 2024 року, на суму 00 гривень 56 копійок в розмірі 00 гривень 40 копійок відповідно. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial