Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-08 00:00:00

26 лютого 2024 року до суду надійшла позовна заява про скасування арешту на нерухоме майно, на обґрунтування якої позивач зазначає, що 15 листопада 2023 року ним було сформовано запит з метою отримання інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з відповіді на який слідує, що на належне йому на праві власності нерухоме майно наявні обтяження (арешти) за виконавчими провадженнями, зокрема арешту згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області в межах виконавчого провадження № [NUMBER] від 20 серпня 2014 року. 27 жовтня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Визначено стягувану строк повторного пред`явлення виконавчого документа до 27 жовтня 2017 року. У зв`язку з поверненням виконавчого документа 27 жовтня 2016 року було закінчене виконавче провадження № [NUMBER], повторно виконавчий документ стягувачем не пред`являвся. Попри закінчення виконавчого провадження № [NUMBER] у встановленому законом порядку та знищенням матеріалів, державним виконавцем не був знятий арешт, накладений постановою від 20 серпня 2014 року. З огляду на існування вищеописаних обставин позивач вказує на необхідність звернення до суду із цією позовною заявою для скасування існуючого арешту на нерухоме майно. 28 лютого 2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 20 березня 2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області залучено до участі у справі [PERSON] , жительку [ADDRESS] , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , підтримали позовну заяву, з підстав, які у ній наведені. Представник відповідача Ковальчук Ю. Ю. заперечує проти заявлених вимог, оскільки виконавче провадження завершене у зв`язку із відсутністю у боржника майна, що не передбачає зняття арешту з його майна. Крім того, боржником обрано неправильний спосіб захисту його прав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, [PERSON] , до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена неодноразово належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 14 листопада 2013 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позов задоволено частково. Вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу за договором позики від 03 травня 2012 року у розмірі 1 000 000 ( один мільйон) гривень 00 копійок та 3 441 ( три тисячі чотириста сорок одну) гривню 00 копійок понесених судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 20 серпня 2014 року Постановою державного виконавця було відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Вінницький міським судом Вінницької області, такого ж дня винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 27 жовтня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV), тобто у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 47 Закону України №606-XIV (який був чинний на момент відкриття та закінчення виконавчого провадження), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 1404-VIII), відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Тобто, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 40, п.9 ч.1 ст.47, пункту 2 частини першої статті 37 Закону України № 1404-VIII не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої статті 37 зазначеного Закону арешт із майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону. Законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із відсутністю майна у боржника, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає виключні підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, право боржника на розпорядження належним йому майном без будь-яких обтяжень у вигляді арешту, може бути поновлено, зокрема, шляхом добровільного виконання рішення суду - яке він досі не виконав (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 127/2-1421/09). Таким чином, доводи [PERSON] спростовуються матеріалами справи, які містять оцінені судами докази перебування спірного виконавчого провадження на виконанні у ДВС, підстави, згідно яких було повернуто виконавчий документ стягувачу, а також обґрунтованими висновками органу ДВС. Висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №740/3240/18 (провадження № 61-13512св19), постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі №569/17603/18 та від 22 грудня 2021 року у справі №634/292/21, та інших. При цьому, у постанові Верховного Судуу складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) зазначено, що «відповідно до частини першоїстатті 59 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Впорядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Заявник [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні. Обраний ним спосіб судового захисту - звернення з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, який накладено у виконавчому провадженні до суду є неправильним, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме: оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що постанова про арешт майна боржника не була скасована, оскільки виконавчий документ повернутий стягувачу у даній справі з підстав відсутності у боржника майна, наяке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, і знищення виконавчого провадження за закінченням строків зберігання не є підставою для закінчення виконавчого провадження, враховуючи відсутність підтвердження добровільного розрахунку та оплати боргу боржником перед стягувачем, неналежний спосіб захисту, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви [PERSON] про скасування арешту на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed