Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Державного агентства лісових ресурсів України про визнання незаконним та скасування наказу. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що 11.12.2020 Державним агентством лісових ресурсів України укладено контракт з [PERSON] про призначення [PERSON] на посаду директора Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства терміном з 15.12.2020 по 14.12.2025. Наказом голови Державного агентства лісових ресурсів України від 27.05.2024 № 86-к припинено трудовий договір та звільнено з посади позивача в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України. Вважає даний наказ неправомірним, оскільки, свої обов`язки керівника виконував добросовісно, зауважень та дисциплінарних стягнень не мав, порушень не допускав, в зв`язку з чим відсутні перелічені в контракті підстави для його звільнення. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, позов просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував стосовно позовних вимог, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог зазначених у позовній заяві. Судом встановлено, що 11.12.2020 Державним агентством лісових ресурсів України укладено контракт з [PERSON] про призначення [PERSON] на посаду директора Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства терміном з 15.12.2020 по 14.12.2025. Наказом голови Державного агентства лісових ресурсів України від 27.05.2024 № 86-к припинено трудовий договір та звільнено з посади позивача в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, з підстав передбачених: - підпунктом «а» пункту 25 контракту - за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених на нього контрактом (незабезпечення щорічного оприлюднення інформації про використання публічних коштів відповідно до Закону України «Про відкритість використання публічних коштів»; незабезпечення оформлення та реєстрації речових прав на земельні ділянки, які надані підприємству у постійне користування); - підпунктом «б» пункту 25 контракту - у разі одноразового порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (порушення вимог стосовно дотримання вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів щодо використання та реалізації лісопродукції та зберігання на території підприємства необлікованої та небіркованої лісопродукції на суму 29 тис. грн.; недотримання вимог щодо проведення ефективних заходів, пов`язаних із веденням лісового господарства, нездійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок та інших порушень лісового господарства, в результаті чого підприємству завдано шкоди на суму 57 295,27 грн.; - підпунктом «і» пункту 25 контракту у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти, а також заподіяння збитків підприємству у вигляді упущеної вигоди (укладення в січні-лютому 2024 року 11 договорів на суму 26,4 млн. грн. без використання електронної системи закупівель). Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Конституційний Суд України в рішенні від 09 липня 1998 року №12-рп/98 щодо офіційного тлумачення ч.3 ст.21 КЗпП України акцентував увагу на те, що незважаючи на ці (які містить ст.9 КЗпП України) та інші застереження, що містяться у Кодексі законів про працю України та інших актах трудового законодавства України і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це як правило тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо. Тому, виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Згідно з п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Як зазначено в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (далі - постанова ПВСУ №9), вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39-41 КЗпП). Згідно п. 13 цієї ж постанови вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. За змістом положень ст.ст. 43, 55 Конституції України, ст. 5-1, Глави XV КЗпП України, ст. 8 Конвенції Міжнародної організації праці «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року» від 22.06.1982, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994, кожен має право на судовий захист від незаконного звільнення. Рішення про звільнення працівника має бути законним, обґрунтованим; обов`язок дотримання процедури звільнення лежить на роботодавцеві. Зазначена Конвенція передбачає, що її положення застосовуються через законодавство або правила, за винятком випадків, коли вони застосовуються шляхом колективних договорів, рішень арбітражних або судових органів, чи будь-яким іншим способом, який відповідає національній практиці (ст. 1). Трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби (ст. 4). Згідно ст. 9 ч. 2 п. «а» Конвенції, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, лежить на роботодавці. Згідно п. 21 Контракту від 11.12.2020 у випадку невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених цим Контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України. У відповідності до п. 24 вказаного Контракту він може припинятись: 1. після закінчення строку дії Контракту; 2. за згодою сторін; 3. до закінчення терміну дії Контракту у випадках, передбачених п. 25 і 26 цього Контракту; 4. з інших підстав, передбачених законодавством. Положеннями п. 25 Контракту встановлено, що керівника може бути звільнено з посади, а цей Контракт розірвано з ініціативи органу управління майном до закінчення строку його дії, зокрема, у випадку систематичного невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим Контрактом; у випадку одноразового грубого порушення керівником законодавства і обов`язків, передбачених Контрактом, в результаті чого виникли значні негативні наслідки для підприємства (понесені значні збитки, сплачені фінансові санкції); у разі невиконання обов`язків перед бюджетом та пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; за поданням службових органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог чинного законодавства з питань охорони праці, тощо. Як вбачається з Наказу голови Державного агентства лісових ресурсів України від 27.05.2024 № 86-к про припинення трудового договору, однією з підстав цього наказу було систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених на нього контрактом (незабезпечення щорічного оприлюднення інформації про використання публічних коштів відповідно до Закону України «Про відкритість використання публічних коштів»; незабезпечення оформлення та реєстрації речових прав на земельні ділянки, які надані підприємству у постійне користування). Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148 КЗпП України). Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 04 серпня 2022 року в справі № 201/12566/19, від 22 липня 2020 року в справі № 554/9493/17, від 24 січня 2022 року в справі 343/1678/19 та інших. Відповідно до статті 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішенн, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Відповідачем не надано суду наказів про накладення на позивача дисциплінарних стягнень. Відповідно до судової практики Верховного Суду (постанова ВС від 21.06.2023 року у справі №212/5018/20) вирішуючи спір про поновлення працівника на роботі, звільненого за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд повинен перевірити законність всіх попередніх стягнень, які за висновком роботодавця, входять до системи для звільнення (річний строк та інше). Отже, незалежно від того чи оспорює позивач такі накази, які й не потрібно оспорювати заявленням окремої позовної вимоги, суд перевіряє законність таких наказів про оголошення доган, які передували звільненню за систему порушень. Ураховуючи, що відповідачем не надано суду наказів про накладення на позивача дисциплінарних стягнень, тому суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених на нього контрактом, оскільки станом на винесення Наказу від 27.05.2024 № 86-к була відсутність системність невиконання [PERSON] трудових обов`язків. Як вбачається з Наказу голови Державного агентства лісових ресурсів України від 27.05.2024 № 86-к про припинення трудового договору, однією з підстав цього наказу було одноразове порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (порушення вимог стосовно дотримання вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів щодо використання та реалізації лісопродукції та зберігання на території підприємства необлікованої та небіркованої лісопродукції на суму 29008,20 грн.; недотримання вимог щодо проведення ефективних заходів, пов`язаних із веденням лісового господарства, нездійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок та інших порушень лісового господарства, в результаті чого підприємству завдано шкоди на суму 57 295,27 грн. Вказані порушення зафіксовані Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 22.04.2024 «Про результати проведення перевірки окремих питань ДП «Лиманський лісгосп». Відповідно до вищезазначеного Наказу, в ході проведення контрольного заходу виявлено необліковану та небірковану лісопродукцію, яка згідно технічним умов на класифікацію лісоматеріалів ТУ У 16.1-00994207-003.2018 «Лісоматерівали крулі хвойних та листяних порід. Правила класифікації». Усього виявлено необлікованої деревини у кількості 50 сортиментів, об`ємом 17,685 метрів кубічних. Також виявлено необліковану дров`яну деревину промислового використання породи сосни звичайної у кількості 34 сортимента, об`ємом 17,078 метрів кубічних. Загальна вартість даної лісопродукції з урахуванням відпускних цін на лісоматеріали круглі та дров`яну деревину складає 29008,20 грн. Стосовно необлікової деревини на 29008,20 грн суд зазначає, що вказана деревина належить Військовій частині [NUMBER] та зберігається на території складу деревини ДП «Лиманське лісове господарство», що підтверджує лист Військової частини № [NUMBER]/19/221 від 10.04.2024 і виключає постановку її на прибутковий облік у державному підприємстві. Крім того, відповідно до Наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 22.04.2024 «Про результати проведення перевірки окремих питань ДП «Лиманський лісгосп» у Дробишевському лісництві на лісосіках природно-заповідного фонду виявлено незаконну рубку дерева породи дуб (звичайний) та 2 сухостійних дерева породи вільха, які не передбачені відведення лісосік в рубку, чим завдано шкоди на суму 57 295,27 грн. В судовому засіданні встановлено, що територія лісгоспу знаходиться в зоні проведення активних бойових дій, забруднена вибухонебезпечними предметами та замінована, доступ лісової охорони до лісових ділянок обмежений. Листом Державного агентства лісових ресурсів України № 08-16/6128-22 від 10.11.2022 «Щодо алгоритму дій на деокупованих територіях» та наказом ДП "Лиманське ЛГ" № 22-п від 01.12.2022 «Щодо відновлювальних робіт» визначено, що обстеження лісів на предмет виявлення збитків, що спричинені внаслідок бойових дій та тимчасової окупації, з подальшим їх розрахунком можна проводити лише після здійснення підрозділами Державної служби України з надзвичайних ситуацій зачищення від вибухонебезпечних предметів, розмінування. Наказом директора ДП «Лиманське лісове господарство» № 34-п від 29.09.2023 «Про обстеження лісових ділянок з приводу завданої шкоди російською агресією» ДП Лиманське ЛГ була створена комісія для виявлення ознак незаконних порубок лісу (пні, повалені дерева, гілки). В ході проведення розмінування лісових доріг на території Краснолиманського та Дробишевського лісництв представниками МНС та військовими саперами спільно з лісовою охороною протягом 2023-2024 років, були виявлені ознаки самовільних порубок в лісових масивах, що примикають до розмінованих протипожежних розривів та шляхів. За підсумками проведених обстежень лісгоспом були складені акти проведення візуального огляду лісових ділянок від 23.10.2023, 06.12.2023, 01.02.2024. Зазначені акти були направленні листами № 03-145 від 06.11.2023, 03-177 від 06.12.2023 та 03-41 від 01.02.2024 до ГУДСНС України у Донецькій області та Південно-Східному управлінню лісового та мисливського господарства з проханням сприяння у вирішенні питання щодо надання спеціалістів для проведення розмінування ділянок вказаних в актах. Листом ГУДСНС України у Донецькій області №50 01-1-8429/50 від 24.11.2023 повідомлено, що залучити підпорядкований піротехнічний розрахунок Головного управління для проведення робіт з обстеження (розмінування) територій зазначених у листі, наразі немає можливості. Листом ГУДСНС України у Донецькій області №50 11-1-1051/50 11 від 13.02.2024 повідомлено, що у зв`язку з великою завантаженістю приданих та підпорядкованих піротехнічних розрахунків Головного управління, питання щодо проведення обстеження території лісових ділянок, вказаних в листі, на наявність вибухонебезпечних предметів буде розглянуто пізніше, про що буде повідомлено додатково. Таким чином, роботи із обстеження лісів на предмет виявлення збитків, що спричинені внаслідок бойових дій та тимчасової окупації, з подальшим їх розрахунком на поточному етапі виконані згідно погоджених заходів самим відповідачем і будуть продовжені після здійснення підрозділами Державної служби України з надзвичайних ситуацій зачищення від вибухонебезпечних предметів, розмінування, що виключає невиконання керівником своїх обов`язків. Відтак, Припинення трудового договору з підстав підпункту «б» пункту 25 контракту - у разі одноразового порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (порушення вимог стосовно дотримання вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів щодо використання та реалізації лісопродукції та зберігання на території підприємства необлікованої та небіркованої лісопродукції на суму 29 тис. грн.; недотримання вимог щодо проведення ефективних заходів, пов`язаних із веденням лісового господарства, нездійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок та інших порушень лісового господарства, в результаті чого підприємству завдано шкоди на суму 57 295,27 грн. - не підтверджується фактичними обставинами господарської діяльності підприємства. Як вбачається з Наказу голови Державного агентства лісових ресурсів України від 27.05.2024 № 86-к про припинення трудового договору, однією з підстав цього наказу було порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти, а також заподіяння збитків підприємству у вигляді упущеної вигоди (укладення в січні-лютому 2024 року 11 договорів на суму 26,4 млн. грн. без використання електронної системи закупівель). Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначає Закон України "Про публічні закупівлі" № 922-VIII від 25.12.2015 (далі - Закон № 922-VIII). У частині 1 статті 1 якого визначено: договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; Електронна система закупівель - інформаційно-телекомунікаційна система, яка має комплексну систему захисту інформації з підтвердженою відповідністю згідно із Законом України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", що забезпечує проведення закупівель, створення, розміщення, оприлюднення, обмін інформацією і документами в електронному вигляді, до складу якої входять веб-портал Уповноваженого органу, авторизовані електронні майданчики, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією та документами; Замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону; Конкурентна процедура закупівлі (далі - тендер) - здійснення конкурентного відбору учасників за процедурами закупівлі відкритих торгів, торгів з обмеженою участю та конкурентного діалогу; Пунктом 3-7 Розділу X Закону № 922, установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування. Відповідно до п. 1 Особливостей, ці особливості встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель (далі - закупівлі) товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" (далі - замовники), із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування. За п. 3 Особливостей, Замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням цих особливостей. Відповідно до п. 5 Особливостей, забороняється придбання замовниками товарів, робіт і послуг до/без проведення процедури закупівлі відкриті торги/використання електронного каталогу (у разі закупівлі товару), визначеної цими особливостями, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедури закупівлі відкриті торги/використання електронного каталогу (у разі закупівлі товару), визначеної цими особливостями (крім випадків, передбачених пунктами 9 і 13 цих особливостей). За п. 6 Особливостей, замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури закупівлі відкриті торги/використання електронного каталогу (у разі закупівлі товару), визначеної цими особливостями. Отже, приписами вказаних норм прямо заронено придбання товарів та укладення договорів про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі відкриті торги/використання електронного каталогу, крім випадків, передбачених пунктами 9 і 13 цих Особливостей. За приписами п. 9 Особливостей, публічні закупівлі товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2022 № 185 "Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану" (Офіційний вісник України, 2022, № 25, ст. 1267) здійснюються замовниками без застосування процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених Законом та цими особливостями. Під час здійснення публічних закупівель, передбачених цим пунктом, без використання електронної системи закупівель замовники повинні відповідно до Закону дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, зокрема максимальної економії, ефективності, запобігання корупційним діям і зловживанням, та за результатами їх здійснення за умови, що вартість закупівлі становить або перевищує 50 тис. гривень, оприлюднювати в електронній системі закупівель звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель, відповідно до пункту 3-8 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, а також обґрунтування підстави для здійснення замовником закупівлі відповідно до цього пункту. Обґрунтування у вигляді розпорядчого рішення замовника або іншого документа готується уповноваженою особою або іншою службовою (посадовою) особою замовника та погоджується (затверджується) керівником замовника або іншою особою, визначеною керівником замовника. За п. 11, 12 Особливостей, для здійснення закупівель товарів і послуг (крім послуг з поточного ремонту), вартість яких є меншою, ніж 100 тис. гривень, послуг з поточного ремонту, вартість яких є меншою, ніж 200 тис. гривень, робіт, вартість яких є меншою, ніж 1,5 млн. гривень, замовники можуть використовувати електронну систему закупівель відповідно до умов, визначених адміністратором електронної системи закупівель, у тому числі електронний каталог для закупівлі товарів. У разі здійснення таких закупівель без використання електронної системи закупівель замовник обов`язково дотримується принципів здійснення публічних закупівель, визначених Законом, вносить інформацію про таку закупівлю до річного плану та оприлюднює відповідно до пункту 3-8 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону в електронній системі закупівель звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель. У разі здійснення закупівлі, вартість якої є меншою, ніж 50 тис. гривень, без використання електронної системи закупівель замовник не оприлюднює в електронній системі закупівель звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель. У разі коли закупівля товару, вартість якого становить або перевищує 100 тис. гривень, з використанням електронного каталогу не відбулася, замовник здійснює закупівлю шляхом застосування відкритих торгів у порядку, визначеному цими особливостями, або шляхом запиту пропозицій постачальників в електронному каталозі відповідно до Порядку формування та використання електронного каталогу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2020 р. № 822 (Офіційний вісник України, 2020, № 75, ст. 2407), з урахуванням цих особливостей. Згідно підпункту 2 пункту 13 Особливостей, придбання замовниками товарів і послуг (крім послуг з поточного ремонту), вартість яких становить або перевищує 100 тис. гривень, послуг з поточного ремонту, вартість яких становить або перевищує 200 тис. гривень, робіт, вартість яких становить або перевищує 1,5 млн. гривень, може здійснюватися шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару у разі, коли: замовник або його відокремлений підрозділ, що здійснює закупівлю згідно з абзацом другим пункту 15 цих особливостей, перебуває на території активних бойових дій, які не були завершені на дату укладення договору про закупівлю. Придбання замовниками товарів і послуг, вартість яких становить або перевищує 100 тис. гривень та є меншою, ніж 200 тис. гривень, може здійснюватися шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару у разі, коли закупівля товарів і послуг здійснюється у підприємства або організації, що засновані громадською організацією осіб з інвалідністю та отримали дозвіл на право користування пільгами з оподаткування відповідно до законодавства. За результатами закупівлі, здійсненої відповідно до цього пункту, замовники оприлюднюють в електронній системі закупівель звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель, відповідно до пункту 3-8 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону. У разі укладення договору про закупівлю відповідно до цього пункту замовник разом із звітом про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель, оприлюднює в електронній системі закупівель договір про закупівлю та додатки до нього, а також обґрунтування підстави для здійснення замовником закупівлі відповідно до цього пункту. Обґрунтування у вигляді розпорядчого рішення замовника або іншого документа готується уповноваженою особою або іншою службовою (посадовою) особою замовника та погоджується (затверджується) керівником замовника або іншою особою, визначеною керівником замовника. У разі укладення договору про закупівлю відповідно до підпункту 15 цього пункту замовник може не публікувати договір про закупівлю та/або додатки до нього. У разі коли оприлюднення в електронній системі закупівель інформації про місцезнаходження замовника та/або місцезнаходження (для юридичної особи)/місце проживання (для фізичної особи) постачальника (виконавця робіт, надавача послуг), та/або місце поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг (оприлюднення якої передбачено Законом та/або цими особливостями) несе загрозу безпеці замовника та/або постачальника, така інформація в договорі про закупівлю, який укладається відповідно до цього пункту та оприлюднюється в електронній системі закупівель, може зазначатися як назва населеного пункту місцезнаходження замовника та/або місцезнаходження (для юридичної особи)/місце проживання (для фізичної особи) постачальника (виконавця робіт, надавача послуг), та/або назва населеного пункту, в який здійснюється доставка товару (в якому виконуються роботи чи надаються послуги). Пункт 15 Особливостей визначає, що предмет закупівлі визначається замовником відповідно до вимог Закону та Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 15 квітня 2020 р№ 708. За рішенням замовника його відокремлений підрозділ може здійснювати закупівлю самостійно для задоволення потреб такого підрозділу. У такому випадку предмет закупівлі визначається замовником окремо для відокремленого підрозділу. Інформація про потребу в закупівлі, що повинна бути здійснена відокремленим підрозділом, вноситься до річного плану замовника. Отже, виняток за яким укладення договору про закупівлю можливо без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару можливо у разі, якщо замовник або його відокремлений підрозділ, що здійснює закупівлю згідно з абзацом 2 пункту 15 цих особливостей, перебуває на території активних бойових дій, які не були завершені на дату укладення договору про закупівлю. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Відповідно до п. 3.2 Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 - Лиманська міська територіальна громада Краматорського району Донецької області від 08.09.2023 включена до переліку територіальних громад, які розташовані на території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Згідно зі ст. 2.2 Статуту місцезнаходження Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» є місто Лиман. Місто Лиман входить до Лиманської міської територіальної громади і на момент прийняття рішень про перелічені в акті перевірки закупівлі на суму 26 375 тис. грн. включено до Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Листом Лиманської міської військової адміністрації № 1629-02-07 від 18.04.2024 надано роз`яснення, що відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» з 08.09.2023 року по теперішній час - визначена територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (п 3 розділу 1 Переліку). Крім того, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про публічні закупівлі», пунктів 6, 11 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області проведений моніторинг закупівлі дров`яної деревини Державним підприємством «Лиманське лісове господарство». У межах проведення моніторингу закупівлі дров`яної деревини непромислового використання 2 група (інформацію опубліковано в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель Ргоzогго за номером иА-2023-12-18-018515-а) та відповідно до пунктів 6 та 11 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», підпунктів 2, 9 пункту 6 Положення про Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, затвердженого наказом Північного офісу Держаудитслужби від 20 жовтня 2016 року № 18, було проведено моніторинг закупівлі відповідно до зазначених питань, а саме: надати інформацію та її документальне підтвердження щодо наявності підстав для здійснення зазначеної закупівлі шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів. Виникнення яких об`єктивних обставин, що унеможливили дотримання замовником строків для проведення закупівлі із застосуванням відкритих торгів спричинили закупівлю товару шляхом укладення прямого договору (надати документальне підтвердження)? Відповідно до проведеного моніторингу порушень процедури закупівлі не виявлено (дата створення моніторингу закупівлі 11.01.2024 14:16, ID моніторингу UА-М-2024-01-11-000039, період проведення моніторингу 11.01.2024 19:00 - 02.02.2024 00:00, дата публікації висновку про результати проведеного моніторингу 23.01.2024 15:53 - 27.01.2024 00:00), що є підтвердженням відсутності підстав для застосування дострокового розірвання контракту з позивачем за підпунктом «і» п. 25 контракту. Таким чином, Державне підприємство «Лиманське лісове господарство» здійснило процедуру закупівлі без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару згідно усталених приписів законодавчих актів, що виключає порушення підпункту «і» пункту 25 контракту (порушення законодавства при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти -укладення в січні-лютому 2024 року 11 договорів на суму 26,4 млн. грн. без використання електронної системи закупівель). За вказаних обставин, суд встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, дійшов до висновку про наявність підстав для визнання незаконними та скасування голови Державного агентства лісових ресурсів України від 27.05.2024 № 86-к припинено трудовий договір та звільнено з посади позивача в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору, а також витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначає, що з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. на користь держави. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи встановлено, що правничу допомогу позивачу надавав адвокат Постельга І.В., на підставі Договору про надання правової допомоги від 03.06.2024. Згідно Акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 18.09.2024, адвокатом були надані послуги у загальній сумі 30000,00 грн, а саме - консультування клієнта, з роз`ясненням практики Верховного Суду 1 год. - 1 000,00 грн. Вивчення та аналіз матеріалів щодо укладеного контракту з [PERSON] на посаду директора Державного підприємства «Лиманське лісове господарство», висновків акту комісійної перевірки від 12.04.2024 окремих питань діяльності Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» за № 09/2024-3/П, співставлення висновків з законодавчою базою, підготовка позовної заяви та збір доказових матеріалів - 11 годин - 11 000,00 грн. Вивчення практики ЕСПЛ з питань позову - 1 год. - 1000,00 грн. Вивчення матеріалів відзиву на позовну заяву, аналіз матеріалів та підготовка відповіді на відзив - 5 годин - 5 000,00 грн. Підготовка заяв про забезпечення позову та забезпечення виконання рішення - 1 год. - 1000,00 грн. Представлення інтересів Клієнта у судових засіданнях ( 3 засід. х 2 000,00 грн.)- 6000,00 грн. Складання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу - 5 000,00 грн. Отже, суд вважає, що позивачем та його представником було належним чином доведено факт понесення [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому така вимога підлягає задоволенню. З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд приходить висновку достатнім стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 30000,00 грн., які вважає співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved