Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-24 00:00:00

Фактичні обставини справи Позивач [PERSON] звернулася через свого представника [PERSON] в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог ствердила, що відповідач [PERSON] є рідною донькою позивача. 03.05.2013 року народилася [PERSON] батьками якої є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . До досягнення трирічного віку дитина проживала з відповідачами, а у 2016 році була залишена у бабусі (позивача), до сьогодні. Дитина проживає з бабусею без реєстрації місця проживання, що підтверджується доданим актом обстеження умов проживання від 05.07.2024 pоку. Як зазначає позивач, саме вона опікується дитиною, вона писала заяву про зарахування онуки до першого класу, станом на час звернення до суду з позовом, дитина є ученицею 6 класу Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області. Дитина має хороші знання з ycix предметів, бере активну участь у житті класу та ліцею, є дружня i товариська. Лише позивач опікується та виховує дитину, бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, забезпечує дитину усім необхідним, тримає постійний зв`язок з вчителями, цікавиться успішністю онуки, приводить та забирає її із занять. Батьки дитини за весь цей час, навіть, не виходили на зв`язoк із класним керівником. Все це підтверджується доданою характеристикою на [PERSON] та довідкою № 18 від 28.06.2024 року. Відповідачі жодним чином не піклуються про свою дочку тривалий час, а саме: не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться успіхами, станом здоров`я, не піклуються про фізичний i духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, абсолютно не спілкуються з нею, хоча в теперішній час є безліч способів підтримувати зв`язок на відстані, аби було бажання, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти, матеріально не забезпечують, то відповідно створились умови, які шкодять інтересам дитини. Позивач вважає, що усе вищенаведене є підставою для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їхньої доньки [PERSON] , [INFO] . Окрім того звернула увагу, що [INFO] у відповідачів народився син, i вони відмовилися забрали його з пологового відділення Нововолинської ЦМЛ, після чого виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області було винесено рішення № 493 від 20.12.2018 року про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гp. [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Позивач вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав, тому що їхнє перебування лише в статусі юридичного батьківства, суперечить інтересам дитини. Відповідачам було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Позиції учасників справи, їхні заяви та клопотання Позивач [PERSON] (інвалід ІІІ групи) в судовому засіданні підтримала позов. Додатково зазначила, що її внучка, [PERSON] , [INFO] , виховувалася батьками до 2016 року, однак не дуже добре, позивач тільки спостерігала за її вихованням, інколи допомагала. З часом [PERSON] зрозуміла, що батьки (відповідачі) дитини [PERSON] зовсім не дбають про дитину, неодноразово позивач забирала дитину до себе. Поки відповідач [PERSON] перебувала в Україні, вона ще періодично навідувалася до дитини, однак не виховувала її, не допомагала. В дитини було погане здоров`я, [PERSON] знадобився тривалий час, щоб вилікувати дитину. У 2018 році мати дитини виїхала за кордон до Польщі, через деякий час позивачу стало відомо, що [PERSON] є в Україні, була вагітна, народила дитину, однак від неї відмовилася. Коли після пологів [PERSON] перебувала в лікарні, позивач до неї приїжджала, просила забрати дитину ( [PERSON] ), однак [PERSON] відмовилася та виїхала за кордон у 2018 році до Республіки Польща. З того часу позивач [PERSON] не бачила, не знає, де вона перебуває, з нею не спілкується. Зять [PERSON] вживає алкогольні напої, живе у своє задоволення, не цікавиться дитиною, не спілкується з позивачем. Позивач самостійно опікується онукою, влаштувала в школу, дитина навчається добре. На запитання суду [PERSON] ствердила, що свою дочку [PERSON] останній раз бачила у пологовому будинку в 2018 році. Відповідач [PERSON] ще перший рік телефонувала до дитини, однак дитина ще була малою, зараз зовсім з дочкою не спілкується, коштів не передавала і не передає. Зять проживає у сел. Благодатне, взагалі не допомагає, приїжджає до дитини раз в пів року, завжди приїжджав п`яний, до дитини не дзвонить, має ще одну дитину, однак її залишив. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що всі вищенаведені факти свідчать про можливість позбавлення відповідачів батьківських прав. Крім того, зазначила, що якщо мати дитини виїхала за кордон, вона могла б спілкуватися з дитиною телефонним зв`язком або через відеозв`язок, однак відповідачка не має бажання. Зазначила, що цей позов в першу чергу поданий в інтересах дитини, для подальшого її майбутнього. [PERSON] , представник третьої особи Органу опіки та піклування Литовезької сільської ради, в судовому засіданні ствердила, що батьки дитини перебувають у шлюбі, однак не проживають разом. Дитина [PERSON] проживає з бабусею з 2016 року по цей час та повністю перебуває на її утриманні. З документів встановлено, що батьки не цікавляться дитиною, не відвідують навчальний заклад. Комісією Заболотцівського старостинського округу було проведено огляд місця проживання позивача з онукою, умови задовільні. [PERSON] під час спілкування говорила, що хотіла, щоб батьки були поряд з нею, однак рада, що бабуся (позивач) виховує та допомагає. Бабуся дитини отримує пенсію, дитина повністю перебуває на її утриманні, батьки нехтують своїми батьківськими обов`язками. Комісією із захисту прав дитини розглядалося питання про позбавлення батьківських прав відповідачів, комісія прийшла до висновку про доцільність позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] стосовно їхньої малолітньої дочки [PERSON] . На запитання суду [PERSON] ствердила, що при спілкуванні з дитиною, дівчинка говорила, що задумувалася над тим, що батьки її залишили, вона не проти позбавлення їх батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, на адресу суду подав заяву про визнання позову, просив слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. На адресу суду поверталися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик на 25.09.2024 у судове засідання по справі №156/834/24 відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Процесуальні дії у справі Ухвалою від 23.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Судом зобов`язано Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області надати письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів по справі, - [PERSON] та [PERSON] , стосовно їхньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 22.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.09.2024 року. 11.09.2024 року судом оголошено перерву в судовому засіданні до 25.09.2024 року. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, відтак підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем [PERSON] подано заяву про визнання позову, суд приходить до наступного висновку. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.01.1992 року (а.с.10). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 15.03.2013 року у відділі ДРАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис № 56, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2013 року (а.с. 11). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28.05.2015 року (а.с. 9). Відповідно до\~довідки Заболотцівського\~ліцею Литовезької\~сільської ради\~Володимирського району\~Волинської області\~№ 18\~від 28.06.2024\~року,\~судом встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] \~є ученицею\~6\~класу Заболотцівського\~ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] контакту з навчальним закладом не підтримують, успішністю дочки не цікавляться, з вчителями не спілкуються, батьківські збори не відвідують, участі у вихованні не беруть. Заяву про зарахування дитини до школи писала бабуся, яка постійно цікавиться навчанням [PERSON] та турбується про забезпечення дитини всім необхідним. Батьки не проживають з [PERSON] , зі слів бабусі, матеріально не забезпечують (а.с. 12). Комісія у складі старости Заболотцівського старостинського округу Цибуховського О. Д., депутатів сільської ради [PERSON] та [PERSON] провела обстеження умов проживання гр. [PERSON] . У Акті обстеження умов проживання зазначено, що остання проживає без реєстрації з рідною бабусею по лінії матері з 2016 року. Бабуся [PERSON] самостійно виховує та утримує онуку, батьки проживають окремо. Це підтверджується Актом обстеження умов проживання від 05.07.2024 року (а.с. 13). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 6 класу Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області встановлено, що остання навчається в шкільній установі з першого класу. [PERSON] старанна, здібна учениця, має хороші знання з усіх предметів, бере активну участь у житті класу. Дитина проживає з бабусею [PERSON] , яка завжди цікавиться життям і навчанням дитини, бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, забезпечує дитину усім необхідним. Батьки [PERSON] та [PERSON] , ні разом, ні з дитиною не проживають, з нею не спілкуються, матеріально не допомагають, у вихованні дочки участі не беруть. З класним керівником на зв`язок не виходять, не цікавляться навчанням дитини, на батьківські збори не з`являються (а.с. 14). Згідно з копією рішення від 20.12.2018 року № 493 Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 30.08.2024 року, остання проживає разом з онукою за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, в будинку чисто, наявні необхідні меблі, побутова техніка (холодильник, телевізор). Продукти харчування в достатній кількості, оброблена земельна ділянка, в господарстві утримуються кури, качки. Для дитини відведена окрема кімната, наявне спальне місце з чистою постільною білизною, письмовий стіл, шафа для одягу, стілець. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, наявне шкільне приладдя та канцтовари. В ході спілкування з [PERSON] було встановлено, що остання не бачила свою матір близько 3-х років, батька пів року (а.с.54). Висновком органу опіки та піклування, затвердженого виконавчим комітетом Литовезької сільської ради, встановлено, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини за доцільно позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за безпідставне ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. (а.с. 55-56). Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 17.09.2024 року, встановлено, що начальником служби у справах дітей Литовезької сільської ради Пашко О.О., ПОГ Литовезької громади [PERSON] та секретарем Литовезької сільської ради [PERSON] було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] . За даною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] (проживає) та [PERSON] , умови проживання задовільні, в будинку чисто, наявні необхідні меблі та побутова техніка. В ході спілкування з [PERSON] комісією було встановлено, що остання розуміє, що її батьки будуть позбавлені батьківських прав, не проти такого позбавлення, дитина зазначила, що хотіла б підтримувати зв`язок із батьками. Із спілкування комісією було встановлено, що малолітня [PERSON] хоче, щоб бабуся [PERSON] була їй за матір та батька (а.с. 82). V. Застосоване судом законодавство Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18 (провадження N 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18 (провадження N 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17 (провадження N 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі N 522/21914/14 (провадження N 61-8179св19). Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше) є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, законом визначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо та є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок має рекомендаційний характер. За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Висновки Суду Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] [INFO] . Позивач [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] . Остання проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується Актами обстеження умов проживання сім`ї. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] вихованням та утриманням дитини не займаються, згідно довідки та характеристики Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області, батьки дитини зв`язок із навчальним закладом не підтримують, з вчителями не спілкуються, батьківські збори не відвідують, участі у вихованні доньки не беруть. 22 вересня 2018 року у відповідачів народилася ще одна дитина, яку вони відмовилися забрали з пологового відділення Нововолинської ЦМЛ, після чого виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області було винесено рішення № 493 від 20.12.2018 року про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гp. [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] . Відповідачка [PERSON] перебуває за кордоном, останній раз спілкувалася з дитиною три роки тому. Батько [PERSON] проживає в сел. Благодатне, в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці із с. Заболотці, однак спілкується із дитиною один раз на пів року, зі слів позивача постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в ході розгляду цивільної справи подав заяву про визнання позову. Висновком органу опіки та піклування, затвердженого виконавчим комітетом Литовезької сільської ради, встановлено, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за безпідставне ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Аналізуючи наведені факти та обставини, а також письмові докази, що містяться в матеріалах справи, враховуючи думку неповнолітньої [PERSON] , яка викладена у акті органу опіки та піклування, суд приходить до переконання про доведеність позовних вимог, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виховання своєї малолітньої дитини [PERSON] та виконання своїх батьківських обов`язків. Не цікавляться долею своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; та взагалі не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд звертає увагу, що зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що обставини, на які посилається позивач у своєму позові, є достовірними та такими, що не викликають у суду сумніву, а отже, відповідачами порушено право їхньої дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" і яке підлягає захисту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України шляхом позбавлення їх, як батьків батьківських прав відносно малолітньої дитини, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо їх виховання, що в свою чергу не буде суперечити інтересам дитини. Одночасно суд роз`яснює відповідачам їхнє право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст. 169 СК України. На підставі Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166, 171 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved