Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-30 00:00:00

У травні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.04.2023 [PERSON] уклав із банком угоду про надання споживчого кредиту №500764341 (надалі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 214190,69 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника направлялася досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань, проте, відповідачем дану вимогу залишено без реагування. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою суду від 17.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 12.06.2024 від відповідача надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання. 09.07.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву обгрунтований тим, що позовну заяву підписано неповноважним представником, оскільки до матеріалів справи долучена незасвідчена копія довіреності. За текстом позову банк звертається до відповідача із вимогою про стягнення кредитних коштів, але не вказує конкретних підстав, які стали порушеннями з боку відповідача. Вважає, що зміст заявки-договору, наданої йому банком не відображає істотних умов договору про споживчий кредит, укладеного ним із банком, а отже вказаний договір є нікчемним. Розмір і порядок одержання відсотків банком договором не передбачений. Крім того, вважає, що банк направивши досудову вимогу про стягнення заборгованості фактично змінив строк виконання основаного зобов`язання. Позовна вимога про стягнення комісії є необгрунтованою. Також у відзиві на позовну заяву, відповідач заявив про сплив позовної давності за вимогами позивача. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою суду від 15.07.2024 заяву відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволено, розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою суду\~від 30.07.2024 підготовче провадження у справі закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 30.08.2024 від АТ «СЕНС БАНК» надійшли письмові пояснення, за змістом яких позивач зазначає, що кредитний договір із відповідачем було укладено у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів позивач надав меморіальний ордер від 17.03.2023, а також виписку за рахунком позичальника. Щодо пропуску строку позовної давності, позивач зазначив, що у відповідності до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України строки дії позовної давності на період дії воєнного стану продовжено. АТ «СЕНС БАНК» повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином (а.с.109,111). В матеріалах справи містяться заяви представника позивача про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача (а.с.57,69,87). Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від АТ «СЕНС БАНК» не надходило. [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.110), проте у судове засідання не з`явився. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступних висновків. Установлено судом, що 17.04.2023 [PERSON] підписав оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту, згідно з якою позичальник запропонував АТ «СЕНС БАНК» укласти угоду про надання споживчого кредиту із наступними умовами: тип кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту 211912,62 грн, процентна ставка, % річних 4,99%, фіксована, строк кредиту 120 місяців (а.с.5/зворот-7). Оферта позичальника була прийнята банком, що підтверджується Акцептом пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500764341 від 17.04.2023 (а.с.7/зворот-9). Також у цей день було підписано Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію щодо строку кредитування, суми кредиту, мети отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку та розмір платежу (а.с.5). Крім того, додатком №1 до Угоди про надання кредиту №500764341 від 17.04.2023 встановлено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, яким у тому числі встановлено дату щомісячного платежу до 17 числа кожного місяця, розмір мінімального щомісячного платежу з1 по 12 міс. 2458,54 грн; з 13 по 24 міс. 4365,76 грн; з 25 по 120й міс. 5425,32 грн (а.с.9/зворот 11). Надання кредиту та користування кредитними коштами відповідачем позивач підтвердив випискою по особовим рахункам [PERSON] у період з 17.04.2023 по 08.08.2023 та меморіальним ордером №1699659578 від 17.04.2023 про отримання [PERSON] суми кредиту у розмірі 211912,62 грн (а.с.13, 16-17). Факт укладення кредитного договору та факт отримання кредитних коштів відповідач не оспорював. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №500764341 від 17.04.2023 станом на 08.08.2023 становить 214190,69 грн, з яких: за кредитом 210547,19 грн, по відсотках 2905,23 грн, по комісії 738,27 грн (а.с.14). 17 квітня 2023 року АТ «СЕНС БАНК» було надіслано [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань до подання позовної заяви, про що свідчать дані Укрпошти(а.с.19-21). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами першою, третьою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом частини першої статті 615 Цивільного кодексу України не припустима одностороння відмова від зобов`язання. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 Цивільного кодексу України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Взяті на себе зобов`язання за договором від 17.04.2023 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконав. [PERSON] отримував кредитні кошти, користувався ними та частково виконував зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку боржника, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №500764341 від 17.04.2023, погашення кредитної заборгованості відповідачем не здійснювалося, у зв`язку з чим станом на 08.08.2023 заборгованість позичальника становить 214190,69 грн, з яких: за кредитом 210547,19 грн, по відсотках 2905,23 грн, по комісії 738,27 грн, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується належними та допустимими доказами. У свою чергу, відповідач на спростування заявлених вимог не надав суду належних доказів щодо відсутності заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та/або будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доводи відповідача про звернення із цими позовними вимогами неповноважним представником позивача спростовуються матеріалами справи та були перевірені судом під час відкриття провадження у справі. Щодо доводів відповідача про включення до розрахунків безпідставного нарахування комісії за обслуговування, суд не приймає вказані доводи до уваги, оскільки комісія банком нараховувалась за розрахунково-касове обслуговування за проведеними платежами, а не за надання інформації по кредиту. При цьому суд зазначає, що у даному провадженні нечинність окремих умов договору не була предметом розгляду, та в разі доведення нечинності умов укладеного договору, відповідач не позбавлений права звернутись з такими вимогами до суду, зокрема і щодо перерахунку. Щодо заяви відповідача про сплив позовної давності суд зазначає, що з урахуванням укладення кредитного договору 17.04.2023 року, вказана заява є безпідставною та не грунтується на вимогах закону. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем під час звернення до суду документально підтверджений судовий збір в сумі 2570,29 грн (а.с.18).

Outcome: approved