Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, після розірвання якого доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю. Згідно судового наказу, позивач отримує аліменти на утримання меншої доньки [PERSON] . Старша донька [PERSON] досягла повноліття та навчається у Пряшівському університеті Словацької Республіки на факультеті менеджменту, економіки та бізнесу. Термін навчання по 14.09.2025. Сторони по справі є військовослужбовцями, мають доходи: позивач 21000 грн., відповідач 60000 грн. Донька навчається в іншій країні, вартість її утримання навчання значно вища, чим в Україні. Відповідач має можливість надавати доньці матеріальну допомогу. У відзиві на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки повнолітня донька [PERSON] не проживає з матір`ю, а мешкає за місце навчання у м. Пряшів, Словацька республіка, де навчається на денній формі в Пряшівському університеті. Таким чином, позивач не має права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. Відповідач виконує обов`язок з утримання дітей належним чином, сплачує аліменти згідно наказу на меншу доньку в розмірі 1/3 частина заробітку та додатково здійснює перекази грошових коштів, на користь старшої доньки, у валюті євро на розрахунковий рахунок, який відкритий на його ім`я, а картка знаходиться у доньки. [PERSON] згідно СК України має такий самий рівний обов`язок щодо утримання дитини, як і батько дитини. Вважає, що [PERSON] у позовній заяві не обґрунтувала яким чином вона буде здійснювати витрати, пов`язані з навчанням [PERSON] , яка знаходиться за кордоном, за рахунок аліментних платежів від відповідача, які вона просить стягувати на її користь (а.с.21-23) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і прохала його задовольнити. Представник позивача [PERSON] також позов підтримав, з підстав, викладених у позові. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Степанишина А.С. позов не визнала і прохала суд відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Третя особа [PERSON] , будучи повідомленою в судове засідання не з`явилася. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 13.08.2024 на 16:30 год. (а.с.17). 13 серпня 2024 року розгляд справи відкладено на 19.09.2024 на 13:30 год. у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі (а.с.36) 19.09.2024, за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 02.10.2024 на 13:30 год. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] , народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до довідки від 21.06.2024, [PERSON] , [INFO] , навчається на 2 курсі денної форми навчання факультету менеджменту, економіки та бізнесу, Пряшівського університету у Пряшіві. Термін навчання з 14.09.2023 Стандартна тривалість навчання 3 роки (а.с.4-5). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , з 18.03.2014 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7) Згідно копії судового наказу від 18.12.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох дітей доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 14.12.2017 до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.8) Як вбачається з платіжних інструкцій, на розрахунковий рахунок, який належить [PERSON] , 01.09.2023 зарахована сума 1798,74 EUR; 01.03.2024 99,50 EUR; 03.06.2024 - 99,50 EUR; (а.с.24,25,26) Відповідно до виписки по надходженню по картці/рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] 05.10.2023 зроблено переказ зі своєї картки [NUMBER] через додаток «Приват 24» 100,50 EUR; 27.10.2023 - 100,50 EUR; 19.11.2023 - 100,50 EUR; 29.12.2023 - 100,50 EUR; 12.01.2024 - 100,50 EUR; 09.02.2024 201,01 EUR; 05.03.2024 - 100,50 EUR; 23.03.2024 - 100,50 EUR; 01.05.2024 110,55 EUR та 103,52 EUR; 23.05.2024 - 20101 EUR та 201,01 EUR; 17.06.2024 201,01 EUR; 22.08.2024 - 100,50 EUR та 100,50 EUR; 22.08.2024 301,10 EUR (а.с.49) V. Норми права. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст.\~182\~СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. VI. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази та надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1, 3\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, мають дві категорії осіб\~це один з батьків дитини, при умові, що дочка, син проживають з ним, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З аналізу вказаних норм права, суд приходить до висновку, що у позивача немає встановлених законом підстав для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, оскільки фактично дитина з нею не проживає, а доказів того, що третя особа уповноважила позивача на право на звернення до суду в своїх інтересах матеріали справи не містять. Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Статтею 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах (стаття 6 вказаного Закону). Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису. Отже, створення електронного документа завершується накладенням електронного цифрового підпису його автора та надає електронному документу статусу оригіналу. Таким чином, щоб мати статус оригіналу документа офіційного характеру, подана позивачем через електронну пошту заява повинна бути скріплена електронним цифровим підписом. Оскільки заява [PERSON] від 19.08.2024 про підтримання позову матері, була подана через електронну пошту та не скріплена електронним цифровим підписом заявника, а також сканована копія заяви не містить і власноручного підпису особи, що її подала, то вказана заява не вважається такою, що підписана [PERSON] (а.с.37). Відтак докази того, що третя особа уповноважила позивача на право на звернення до суду в своїх інтересах матеріали справи не містять. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).

Outcome: dismissed